Справа № 455/2646/23
Провадження № 3/455/41/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернянського Р.І.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, 17.07.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10.12.2023 року о 21 годині 35 хвилин в с.Тиха по вул.Центральній, №27, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем, марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожними рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Розгляд справи призначено на 09 годину 15 хвилин 28.12.2023 року, який відкладено на 09 годину 30 хвилин 15.01.2024 року та на 09 годину 00 хвилин 29.01.2024 року.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 10.12.2023 року він транспортним засобом не керував, а знаходився на пасажирському сидінні автомобіля марки «Volkswagen Passat». За кермом автомобіля був його брат ОСОБА_2 . Вони їхали в с.Тиха Самбірського району Львівської області. Коли проїжджали по вул.Центральній, працівники прикордонної служби почали світити їм ліхтариком в салон та намагалися зупинити. Вони не зупинилися, а проїхали дальше. Однак, він мав образу на прикордонників за їх попередні дії, а тому попросив брата зупинитися. Вийшовши з автомобіля, підійшов до них і згодом між ним та прикордонниками почався словесний конфлікт. Його брат ОСОБА_3 не захотів брати участі у даному конфлікті, тому поїхав додому, залишивши його біля прикордонників. Зазначив, що працівники поліції приїхали приблизно через 40 хвилин. В цей час автомобіля біля нього не було, так як його брат ОСОБА_3 на ньому поїхав додому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чернянський Р.І. в судовому засіданні просив закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, додав, що працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким транспортним засобом керував Бідник ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що він є інспектором прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Разом з іспектором ОСОБА_5 в с.Тиха по вул.Центральній він побачив автомобіль марки «Volkswagen Passat». Вони вирішили зупинити даний автомобіль для перевірки. Однак водій не виконав вимогу про зупинку і проїхав далі, але після того, як вони навздогін посвітили ліхтариками в автомобіль, то автомобіль рухаючись заднім ходом повернувся до них. З автомобіля вийшов ОСОБА_6 , який в агресивній формі почав висловлювати їм претензії, ображав їх нецензурною лайкою. Інших осіб в автомобілі не було, лише згодом, десь за 15 хвилин підійшли мешканці села, які почали з ним конфлікт.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що він працює інспектором прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та 10.12.2023 року ніс службу по охороні державного кордону. 10.12.2023 року він разом з ОСОБА_4 побачили автомобіль, марки «Volkswagen Passat». Вони вирішили зупинити транспорний засіб і перевірити документи. Однак водій не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, але згодом повернувся. З автомобіля вийшов ОСОБА_6 і почав конфліктувати з ними, внаслідок чого вони викликали працівників поліції.

У судді немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, зазначених свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки такі є послідовними і такими, що відповідають обставинам справи, окрім того не суперечать їх поясненням, котрі вони давали безпосередньо в день події.

Покликання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чернянського Р.І. на упередженість свідків не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Доказів, які б свідчили про їх упередженість чи зацікавленість судді не надано.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, думку захисника, письмових пояснень свідків, відеоматеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Також згідно з п.27 вищевказаної Постанови, відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вказане працівниками поліції було дотримано процедуру документування відмови водія від проходження медичного огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Крім того, в судовому засіданні був переглянутий долучений до матеріалів справи диск з файлами відеозапису події правопорушення, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у відповідь на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає про те, що він керував транспортним засобом.

Хоча ОСОБА_1 не визнає факту керування транспортним засобом у зазначений в протоколі час та місце, суддя розцінює таку поведінку як намір уникнути від адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Дані пояснення та посилання вважаю обраними ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Чернянським Р.І. способом захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості. Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Таким чином, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 , містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч.2 ст.130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД №548744 від 10.12.2023 року, рапортом інспектора СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 11.12.2023 року, довідкою відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 12.12.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СМР «Старосамбірська РЛ» від 10.12.2023 року, поясненнями ОСОБА_4 від 10.12.2023 року, ОСОБА_5 від 10.12.2023 року, постановою Рівненського міського суду Рівненської області, відеозаписами події від 10.12.2023 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 10.12.2023 року о 21 годині 35 хвилин в с.Тиха по вул.Центральній, №27, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем, марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожними рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП, слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.40-1,ч.2 ст.130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення та обрати йому стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул. Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови проголошено о 11:30 год. 02.02.2024 року.

Суддя Пошивак Ю.П.