Номер провадження: 33/813/379/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.

адвоката Чепрасова Максима Ігоровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Калмикової Валерії Володимирівни,

потерпілої ОСОБА_1 ,

адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича, представника потерпілої особи - Мединської Інни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича, представника потерпілої особи - Мединської Інни Миколаївни на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року визнано невинуватою ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, закрито за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду 03 листопада 2023 року адвокат Заліпаєв Ю.В., захисник потерпілої - Мединської І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 в правопорушенні передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Одночасно апелянт звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанова суду винесена без участі потерпілої, яка взагалі не була визначена як учасник судового провадження. З матеріалами справи представник потерпілої ознайомився лише 25 жовтня 2023 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Заліпаєв Ю.В., захисник потерпілої - Мединської І.М. посилається на наступне.

Постанова від 18 вересня 2023 року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП по справі №947/21353/23 в якій суд першої інстанції закрив провадження за нереабілітуючою підставою, набрала законної сили.

Отже, факт скоєння ДТП взагалі не потребує доказуванню в рамках даної справи.

Що стосується залишення місця ДТП дані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме протоколом та відеозаписом, який долучений до матеріалів справи.

Апелянт не погоджується з правовою позицією суду першої інстанції та вважає що даний автомобіль не випадково потрапив в орієнтування та за наслідками розшукових дій було знайдено саме автомобіль Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 який належить ОСОБА_2 оскільки саме даний автомобіль можна побачити на відео наїзду на пішохідному переході та залишення місця скоєння ДТП. Очевидно що саме даний автомобіль і здійснив наїзд на пішохода, однак суд не запросив у поліції матеріали які стали підставою для складення даного орієнтування.

Що стосується порушення процесуального права апелянт зазначає, що потерпілу особу не було повідомлено про судове засідання, не викликано до суду, у зв?язку з чим вона була позбавлена права на участь в судовому засіданні, подання доказів та можливості надати будь-які заперечення з приводу правової позиції представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дані обставини свідчать про порушення права потерпілої особи на справедливий суд.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Чепрасова М.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Калмикової В.В., потерпілої ОСОБА_1 , а також її представника адвоката Заліпаєва Ю.В.,апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 18 вересня 2023 року без присутності ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом повного тексту постанови у встановлені законом строки, тому твердження апелянта про те, що постанову суду він отримав 25 жовтня 2023 року, матеріалами справи не спростовано, що дає підстави вважати поважними та обґрунтованими причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що стороною фактично було дотримано з моменту отримання постанови десятиденний строк на оскарження, тому апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Чепрасова М.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Калмикової В.В., потерпілої ОСОБА_1 , а також її представника адвоката Заліпаєва Ю.В., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 22 жовтня 1996 року, п.51).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 червня 2023 року серії ААД №506234, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, яке мало місце 09 червня 2023, близько 13:44 год., по пр. Небесної Сотні в м. Одеса, напроти буд. 3-А, в порушення вимог п.2.10.а Правил дорожнього руху України, залишила місце ДТП. Дії ОСОБА_2 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.122-4 КпАП України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року визнано невинуватою ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, закрито за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Тобто, судом зроблено висновок про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Audi Q5, державний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, яке мало місце 09 червня 2023, близько 13:44 год., по пр. Небесної Сотні в м. Одеса, напроти буд. 3-А, в порушення вимог п.2.10.а Правил дорожнього руху України, залишила місце ДТП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №506234 від 22 червня 2023 року.

Крім того, судом встановлено, що ДТП відбулася 09 червня 2023 року, протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, був складений 22 березня 2023 року. Постановою від 18 вересня 2023 року суд закрив відносно ОСОБА_2 провадження по адміністративній справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП, а саме сплив трьохмісячний строк давності, встановлений національним законом для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постановою Одеського апеляційного суду від 17 січня 2024 року постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року залишено без змін.

Отже, у постанові суду від 18 вересня 2023 року судом вирішувалося питання щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП поза межами тримісячного строку давності, встановленого національним законом для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Вказаний строк є преклюзивним (присічний, присікальний або обмежений) (від лат. praeclusio - закривання або перешкода) і чинним на момент спірних відносин законодавством не було передбачено можливості його поновлення.

Слід також зазначити, що встановлення законодавцем обмеженого строку притягнення до відповідальності є однією із умов дисциплінування суб`єкта владних повноважень для належного виконання законодавчо визначених обов`язків.

Під час розгляду справи апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачено у статті 247 КУпАП. Зокрема відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка підозрюється в здійсненні адміністративного правопорушення, за закінченням строку давності, що передбачений національним законом - частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи що відповідно до матеріалів справи ДТП відбулося 09 червня 2023 року, а постанову суду винесено 18 вересня 2023 року, питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Оскільки судом першої інстанції визнано невинуватою ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича, представника потерпілої особи - Мединської Інни Миколаївни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Заліпаєву Юрію Валерійовичу, представнику потерпілої особи - Мединської Інни Миколаївни строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича, представника потерпілої особи - Мединської Інни Миколаївни задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4КУпАП закрити за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева