Провадження № 33/824/95/2024 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04.12.2022 о 02 год. 45 хв. у м. Києві на вул. Велика Васильківська, 72 керував автомобілем марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, про те, що суддя не звернув уваги на ті обставини, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення , що полягає у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не містить складу адміністративного правопорушення, який би відповідав диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, на відсутність доказів факту керування ним транспортним засобом, на неповноту відеозапису події з бодікамери поліцейського, який не є безперервним, на відсутність доказів його відмови від проведення огляду поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також на те, що поліцейські не роз`яснювали йому права, передбачені ст.268 КПК України та процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки після направлення справи на дооформлення, відомостей про повернення справи до суду та призначення місця та часу судового розгляду йому не надходили, в судовому засіданні він присутнім не був, а рішення суду отримав лише 06.12.2023 року .

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 01.09.2023 року, а апеляційна скарга подана 08.12.2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія постанови отримана ОСОБА_1 лише 06.12.2023 року , що свідчить про наявність об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника (у режимі відеоконференції), які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин , викладених у постанові, обґрунтована наявністю доказів, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду, відеозаписом події з відеокамери поліцейського.

Доказам по справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, який встановлений шляхом його огляду у закладі охорони здоров`я.

Як викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, і огляд його на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у лікаря-нарколога (проба позитивна -1,00 проміле), чим допущено порушення вимог п.2.9-а ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП є непереконливими, оскільки вона є зрозумілою і факт порушення ОСОБА_1 п.2.9-а ПДР , що полягає у забороні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як і обставини виявлення такого стану, у протоколі вказано.

З відеозапису події з бодікамери поліцейського, переглянутого під час апеляційного розгляду, чітко вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу , який був зупинений працівником поліції, не заперечував обставини керування ним транспортним засобом, який переганяв до паркінгу, поліцейським неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки автомобіля із застосуванням спеціального технічного засобу, на що він відмовився і надав згоду на проведення медичного огляду , який був проведений у приміщенні КНП « Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Зазначені докази спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність відеозапису події з 03:36:10 до 03:51:10 04.12.2022 року не впливає на об`єктивність фіксування адміністративного правопорушення і апеляційна скарга не містить зазначення обставин, за яких під час перерви у відеозапису могли відбуватися події, які б ставили під сумнів правильність висновків судді.

Як випливає із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, підписаному ОСОБА_1 без зауважень, останньому були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги про порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на матеріалах справи не ґрунтуються.

З огляду на наведене, докази, які містяться у матеріалах справи, не підтверджують твердження апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль