Справа № 185/8154/23
Провадження № 3-зв/185/1/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Возного С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Самоткан Н.Г. від розгляду справи №185/8154/23 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді надійшла заява адвоката Возного С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Самоткан Н.Г. від розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення в порядку КУпАП .

Заяву подано за аналогією з вимогами ст.ст.75-80 КПК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що на його думку є сумнів у безсторонності судді з огляду на таке.

09.02.2024 адвокатом у судовому засіданні заявлено клопотання про виклик свідків, які надавали письмові пояснення при складенні протоколу, який забрав автомобіль під свою відповідальність, а також посадову особу Павлоградського РВП, який складав протокол.

Однак суд відмовив у задоволенні клопотання з мотивів достатності показів допитаного свідка ОСОБА_3 , та з того мотиву, що поліцейського не може бути допитано як свідка.

Адвокат вважає, що вказані дії головуючого є перешкодою у здійсненні ним професійної діяльності. Вважає, що суддя взяла на себе функції обвинувачення, що в свою чергу викликає в адвоката сумніви щодо неупередженості або об`єктивності судді Самоткан Н.Г.

В судовому засіданні адвокат Возний С.В. та Усатюк Г.Ф. підтримали заяву та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали, що були надані для розгляду клопотання, доходжу висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про відвід з таких підстав.

Враховуючи той факт, що право на відвід КУпАП не передбачено, а заявник заявив про застосування аналогії закону виключно щодо наявності підстав для відводу, передбачених ст.ст.75-80 КПК України, суд вважає за необхідне приймати рішення виключно в рамках заявлених меж застосування аналогії закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, з аналізу вказаних вимог Закону вбачається, що заява про відвід може бути задоволена виключно у тому випадку, коли у заяві вмотивовано, тобто обґрунтовано, з наданням відповідних підстав чи доказів, заявлено про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Разом з тим, з аналізу матеріалів, що були надані суду вбачається, що фактичною причиною заявлення відводу є незгода заявника з тими чи іншими діями та рішеннями судді Самоткан Н.Г. при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що, на думку заявника, свідчить про упередженість та необ`єктивність судді.

Питання про законність чи незаконність дій та прийнятих суддею Самоткан Н.Г. рішень у провадженні, на які посилається заявник, і які вважає прийнятими стосовно його підзахисного з порушенням вимог Закону, судом не вирішується, оскільки дане питання не входить до компетенції як судді, що розглядає питання про відвід, так і судді місцевого суду взагалі, а належать до компетенції суду апеляційної інстанції при перегляді ухваленого рішення по суті справи.

Таким чином, фактично, предметом розгляду даної заяви є вирішення питання про те, чи є дії та винесені суддею рішення не на користь тієї чи іншої сторони свідченням упередженості даного судді (суду).

Вирішуючи вказане питання, суд зазначає, що трактування поняття «інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості» згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, у КПК України (як і у КУпАП) відсутнє.

Суд зазначає, що інститут відводу притаманний та застосовується не тільки у кримінальному процесі, а і у цивільному, адміністративному та господарському. При цьому, як у ЦПК України, так і у КАС України, та у ГПК України зазначене питання, яке є предметом розгляду у даній справі, визначено та вирішено на законодавчому рівні.

Так, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді (…) не може бути підставою для відводу.

Абсолютно аналогічні норми процесуального Закону викладені у ч.4 ст.36 КАС України та ч.4 ст.35 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи, що вказане питання врегульовано законодавцем України у процесуальних кодексах (за виключенням КПК України), суд доходить до висновку, що прийняті суддею процесуальні рішення не на користь тієї чи іншої сторони (учасника процесу) та подальша незгода ініціатора заявлених клопотань, які вирішувались судом шляхом прийняття вищевказаних процесуальних рішень, не є свідченням упередженості даного судді (суду) щодо даної сторони (учасника процесу) та прийняття таких рішень не свідчить про упередженість судді (суду).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та вмотивованості позиції щодо упередженості судді Самоткан Н.Г., суддя окрім іншого, приймає до уваги наступне:

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

Згідно п.46 Рішення ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» (Заява № 35493/10), 30 квітня 2015 року «…суд також зазначає, що твердження заявниці про упередженість та корумпованість органів дізнання і досудового слідства не підтверджено жодними доказами, окрім відмов цих органів притягнути до кримінальної відповідальності вищезазначених осіб, а отже вони є безпідставними».

Системний логічний аналіз даного твердження дозволяє дійти висновку, що сама по собі лише відмова того чи іншого органу чи посадової особи державного органу, судді, суду, тощо задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи (заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

На підставі викладеного доходжу висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід судді Самоткан Н.Г. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУАП щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження щодо їх відповідності вимогам ч. 5 ст.80 КПК України, у зв`язку з чим заява про відвід не може бути задоволена.

Керуючись ст. 75-80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Возного С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Самоткан Н.Г. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУАП щодо ОСОБА_1 (справа №185/8154/23) відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Шаповалова