Справа № 755/4303/24
Провадження №: 3/755/1995/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.ст. ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Суддею визнано доведеним, що ОСОБА_1 03.03.2024 р. о 09 год. 00 хв. в районі будинку № 19, розташованого на просп. Л. Каденюка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Bajaj», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, яка була подана поліцейськими на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_2 , за допомогою червоно-синіх проблискових маячків, спеціального звукового сигналу, а також через гучномовець.

Крім того, ОСОБА_1 03.03.2024 р. о 09 год. 00 хв. в районі будинку № 19, розташованого на просп. Л. Каденюка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Bajaj», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив падіння з мотоцикла. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 527210 від 03 березня 2024 року ОСОБА_1 03.03.2024 р. о 09 год. 00 хв. в районі будинку № 19, розташованого на просп. Л. Каденюка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Bajaj», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що рухався на мотоциклі «Bajaj», в якийсь момент зрозумів, що за ним їде автомобіль патрульної поліції та вимагає зупинитись. Він зрозумів, що це може бути пов`язане із порушенням ним ПДР, але не зупинився та, розгубившись, втратив контроль над транспортним засобом і впав з нього. Водночас зазначив, що не бачив, на який сигнал світлофора він проїжджав перехрестя, оскільки нервував.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Водночас частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до приписів п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 130 (далі - ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з вимогами п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За нормами п. 8.7.3 «е» ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП, що доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 527209 від 03.03.2024 р., складеним за ст. 124 КУпАП, в якому ОСОБА_1 зазначено, що він згоден із протоколом; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 527208 від 03.03.2024 р., складеним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, в якому ОСОБА_1 також зазначено, що він згоден із протоколом та визнає провину; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої транспортний засіб «Bajaj» зазнав пошкоджень лако-фарбового покриття та пластикової обшивки; відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому зафіксовано, як автомобіль патрульної поліції переслідує когось із ввімкненим звуковим сигналом. За допомогою гучномовця поліцейські подають водієві транспортного засобу, який переслідують, вимогу щодо зупинки. В подальшому чутно звук падіння. Після зупинки автомобіля поліцейські підходять до водія мотоцикла, яким виявляється ОСОБА_1 . Видно, що на автомобілі патрульної поліції ввімкнені проблискові маячки. ОСОБА_1 в ході спілкування із працівниками поліції не заперечує, що порушив правила дорожнього руху при перелаштуванні з однієї смуги в іншу та, розгубившись, вирішив не зупинятись, подумавши, що поліція не переслідуватиме його. Водночас зазначає, що краще б зупинився, враховуючи наслідки. При цьому, проїзд ОСОБА_1 перехрестя на заборонений сигнал світлофору на відео відсутній.

За таких обставин вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП, доведена зібраними матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне, відповідно до ст. 24-1 КУпАП, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП.

Водночас, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУПАП, суддя зазначає наступне.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, досліджені в судовому засіданні матеріали не містять доказів, поза розумним сумнівом, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів проїзду ОСОБА_1 перехрестя на заборонений сигнал світлофору, на відео такий факт не зафіксовано.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначено, що він не помітив, на який сигнал світлофору він здійснював проїзд перехрестя.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суддя дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведений зібраними у справі доказами, а тому провадження у справі в межах даного обвинувачення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 24-1, 122, 122-2, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, - закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова