Справа №461/1156/23
Провадження №3/461/3/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Штинди О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 виданий 14.05.2018, орган, що видав 0716,

за ч. 3 ст. 471, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

в с т а н о в и в :

29.11.2022 року з метою перевірки законності переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 311 CDI» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. України ОСОБА_2 , співробітниками Управління БК та ПМП Львівської митниці було ініційовано проведення переогляду зазначеного транспортного засобу.

У зв`язку з чим транспортний засіб було скеровано до боксу поглибленого огляду. Зазначений транспортний засіб в`їхав на митну територію України смугою руху зелений коридор" через Пункт пропуску "Грушів Будомєж", митного поста "Яворів" Львівської митниці 29.11.2022 о 18 год. 53 хв., а митні формальності із зазначеним транспортним засобом було завершено, про що свідчить інформація внесена до АСМО "Інспектор" в електронному журналі пасажирського пункту пропуску.

Під час проведення огляду транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 311 CD1 р.н. НОМЕР_2 , у автомобілі виявлено товари, а саме: у багажному відсіку, салоні та між сидіннями виявлено сир твердий нарізний т.м. «Mlekpol» GOUDA/EDAM 500 гр. - 560 шт. (280 кг), ковбаса "KABANOSY CLASSIC" - 760 упаковок (855,9 кг), йогурт т.м. "FRUVITA" - 84 упаковки по 400 гр(33.6 кг), десерт молочний т.м. "ZOTT" Monte 48 уп. (7,2 кг), сухі сніданки т.м. "Vitanella" B асортименті 115 упаковок (38,33 кг). Під заднім пасажирським сидінням виявлено сир т.м. "SPOMLEK" SERENADA SALAMI 232 шт. (359,2 кг.). Вищевказані товари перміщувалися без ознак приховування від митного контролю. Разом з тим, в спеціально створеній порожнині, доступ до якої став можливий після демонтажу фальш стінки з фанери та стінки виготовленої з деревяних дощок, виявлено сир тердий т.м. "MLEKPOL" "SENATOR SER GOUDA" 58 уп. (506.24 кг), ковбаса "KABANOSY CLASSIC" - 1170 упаковок (1316,1 кг), в спеціально виготовленій порожнині, яка знаходилась під дахом автомобіля, доступ до якої став Можливий після демонтажу декоративної обшивки зі сторони кабіни, та багажного відсіку, було Виявлено ковбасу "КАВАNOSY CLASSIC 14 упаковок (15 кг.), сир т.м. "SPOMLEK" SERENADA SALAMI-153 гг. (237 кг.). Загальна вага виявлених товарів в транспортному засобі становить 3648,57 кг.

Також в транспортному засобі було виявлено підгузники т.м. "DADA" в асортименті 89 уп. (145,84 кг.), про що складено протокол про порушення митних правил № 1296/20900/22 за ч.2 ст. 471 Митного кодексу України від 30.11.2022 року.

На думку митного органу, таким чином, гр. ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України та вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ тайників, що утруднюють виявлення таких товарів.

Представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було подано до суду письмові заперечення, відповідно до яких ОСОБА_3 дійсно 29.11.2023 року поверталась з приватної поїздки з Польщі до України та перетнула митний кордон через пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Яворів» Львівської митниці.

Пройшовши митні формальності, о 18:54:59 год. виїхала із зони митного контролю, за межі пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Яворів`Львівської митниці.

По дорозі додому, на території України, ОСОБА_1 здійснила зупинку неподалік від державного кордону, так як мала забрала продукти харчування, які зібрали, відсортували та передали волонтери для військових, та за попередньою домовленістю з Громадською організацією «Квітка Полісся» повинна була доставити цю гуманітарну допомогу в м. Луцьк. Вищенаведене підтверджується листом ГО «Квітка Полісся» від 08.03.2023 №10 (копія додається), наданим у відповідь на адвокатський запит від 07.03.2023 (копія додається). Окрім цього, вищезгадані обставини можуть підтвердити також свідки, які безпосередньо здійснювали завантаження автомобіля гуманітарною допомогою

Однак на відстані близько 12 км від пункту пропуску «Грушів-Будомеж», не доїжджаючи до с. Нагачів (приблизно 35 хв. після виїзду із зони митного контролю). ОСОБА_1 була зупинена невідомими особами, які на двох приватних авто підрізали й на дорозі, перекривши проїзд, та представилися «працівниками ДСР». Без жодних пояснень та законних на те підстав забрали у неї мобільний телефон та заборонили ним користуватися. Після приїзду патрульних, так звані «працівники ДСР» без жодних законних підстав провели огляд вищезгаданого транспортного засобу на місці, відкривши задні двері автомобіля, на предмет перевезення нею телефонів, після чого близько о 20:30 год повернули її у пункт пропуску.

Захисник зазначає, що у Львівської митниці не було жодних правових підстав для проведення переогляду транспортного засобу, а отже і не було правових підстав для тимчасового вилучення товарів, транспортного засобу і документів в порядку ст. 511 МК України.

Крім того, захисник у письмових запереченнях не погоджувалась із висновками товарознавчої та автотехнічної та трасологічної експертиз, проведених на замовлення Львівської митниці.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_3 доведеною повністю, оскільки в її діях наявний склад порушень митних правил, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 471, ч. 1 ст. 483 МК України, просив визнати її винною та визначити міру стягнення.

Заслухавши думку представника митниці, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно ОСОБА_4 його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_3 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України та вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю ,що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколом про порушення митних правил №1297/20900/22 від 30.11.2023 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.11.2022 року;

-актом про проведення переогляду транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.11.2023 року;

-висновком експерта № СЕ-19/114-23/8386-ТВ від 14.06.2023 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи;

-висновком експерта № 4318-Е від 08.02.2023 року за результатами проведення автотехнічної та трасологічної експертизи.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.3 ст. 471, ч.1 ст.483 МК України.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі

Суд не погоджується з доводами представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вищезазначеними доказами вина ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.3 ст. 471, ч.1 ст.483 МК України, доведена повністю

Суд враховує, зокрема, первинні пояснення ОСОБА_1 відібрані у неї представником митного органу 29.11.2023 року, одразу після зупинення транспортного засобу, відповідно до яких, 28.11.2022 року вона на автомобілі марки Mercedes-Benz, (р.н. НОМЕР_2 ), який вона орендує, через митний пункт пропуску «Угринів» в`їхала до міста Hrubeshiv у Республіці Польща з метою закупівлі товарів. Після перетину кордону, вона зупинилась у місті Krasnostaw для ночівлі. Наступного дня вона поїхала до раніше невідомого їй чоловіка у м. Tomashiw від якого вона отримала товар, а саме продукти харчування у вигляді сирів, ковбасок. При цьому, вона була присутня при частковому завантаженні вантажного відсіку автомобіля. Цього ж дня, вона з метою перевезення товару на територію України поїхала на пункт пропуску «Грушів». Для проходження митного контролю вона обрала смугу руху «зелений коридор». Документів на переміщуваний вантаж до митного органу вона не подавала.

ОСОБА_3 під час відібрання вказаних пояснень було ознайомлено із положеннями ст. 63 Конституції України, що підтверджується її підписом.

Суд погоджується з представником митниці, що первинні пояснення відібрані в гр. ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення вважаються найбільш щирими та достовірними на противагу тим, які вже надані особою в ході дослідження матеріалів справи в суді, де останній надавалася правнича допомога захисника.

Пояснення ОСОБА_3 свідчать про придбання нею товару саме з комерційною метою, а не для благодійної допомоги.

В судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту була допитана ОСОБА_5 , яка зазначила, що вона є власником автомобіля марки Mercedes-Benz, (р.н. НОМЕР_2 ) і на прохання ОСОБА_3 надала їй автомобіль для поїздки останньої в Польщу.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що на прохання ОСОБА_3 приїхали до державного кордону України, біля митного поста «Грушів», точне місце вони не пам`ятають. Невідомі люди під`їжджали до них та передавали товар (ковбасу, сир) для гуманітарної допомоги. Приблизно о 18 год. 00 хв. до них приїхала ОСОБА_3 і вони завантажили товар у її авто та повернулись до міста Луцьк.

Крім того, захисником надано суду лист голови ГО «Квітка Полісся» ОСОБА_8 № 10 від 08.03.2023 року, відповідно до якого вилучені у ОСОБА_3 товари були зібрані та відсортовані волонтерами ОСОБА_9 та передані водію ОСОБА_1 для доставлення у м. Луцьк. Вказані товари призначались для військових, які перебувають на Донецькому напрямку.

На переконання суду, замовлення та отримання товару, саме як гуманітарної допомоги, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом не приймаються, оскільки останні є знайомими ОСОБА_1 та їх пояснення суперечать матеріалам справи.

Інформація викладена у листі голови громадської організації «Квітка Полісся» суперечить первинним поясненням ОСОБА_3 , а тому до уваги судом не приймається.

Крім того, суд не погоджується із доводами представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність підстав у митного органу для проведення переогляду товарів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 338 МК України крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю. Отримана від правоохоронних органів офіційна інформація опрацьовується митними органами самостійно із застосуванням системи управління ризиками. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи митних органів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду) в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов`язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Постановою Кабінету міністрів України № 467 від 23.05.2012 року затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами. Пунктом 7 вказаної постанови передбачена можливість проводити переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення у разі наявності ознак облаштування товарів, транспортних засобів комерційного призначення спеціально виготовленими сховищами (тайниками) або використання інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення товарів.

Таким чином, на переконання суду, у митного органу були наявні підстави для здійснення переогляду транспортного засобу комерційного призначення під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку суть правопорушення наведена у протоколах представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховує, що дії ОСОБА_3 , а саме обрання для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», замість смуги «червоний коридор», свідчать про її умисел на уникнення сплати митних платежів до Державного бюджету України у особливий період. Крім того, вартість та вага незадекларованого . товару значно перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України. При цьому, вчинення порушення митних правил відбулось в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_3 слід застосовувати санкцію, передбачену ч.1 ст. 483 МК України, оскільки така встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/114-23/8386-ТВ від 14.06.2023 року ринкова вартість наданих на дослідження об`єктів, а саме: сиру твердого марки «MLEKPOL SENATOR SER GOUDA» фасованого, в кількості 58 циліндрів загальною масою 506,24кг; ковбасного виробу «KABANOS CLASSIC KABANOSY TОМКА» виробництва Madej Wrobel Sp.z.о.о., фасованого, в кількості 1184 вакуумних упакувань загальною масою 1331,10кг та сиру марки «SPOMLEK SERENADA SALAMI» фасованого, в кількості 153 круглих брусків (блоків) загальною масою 237кг, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил від 30.11.2022 №1297/20900/22, станом на 30.11.2022, становила 280393,28 грн.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією вказаних товарів.

При цьому, суд вважає за необхідне до основного стягнення, призначеного особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, приєднати додаткове стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст. 471 МК України у вигляді конфіскації товарів що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України

Крім того, суд дійшов висновку про незастосування відносно ОСОБА_3 додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 311 CDI» р.н. НОМЕР_2 , з огляду на наступне.

Відповідно до п.53 ч.1 ст.4 МК України, спеціально виготовленим сховищем (тайником) є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Згідно з п.3 ч.1 ст.461 МК України, за порушення митних правил може бути накладено таке адміністративне стягнення, як конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Така конфіскація, відповідно до ст. 465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства та закріплений в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання буде дотримано принципу пропорційності, та не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

Відповідно до п. 18 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», встановлено, що суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у статті 352 МК, за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

Як вбачається з висновку експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення автотехнічного та трасологічного дослідження № 21132/21133 від 25.12.2023 року:

-у заводську конструкцію автомобіля Mercedes-Benz 311 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 » внесені конструктивні зміни шляхом його переобладнання кустарним способом із вантажного у вантажопасажирський автомобіль;

-переобладнання полягає у встановленні кустарним способом додаткових каркасних конструкцій з використанням металевого профілю різних розмірів та форми, матеріалу з деревини, елементів кріплення. штучних матеріалів.

Таким чином, висновком експерта не підтверджено, що в транспортному засобі Mercedes-Benz Sprinter 311 CL наявні спеціально виготовлені сховища (тайники) в розумінні п.53 ч.1 ст.4 МК України.

Враховуючи вищенаведене, підстав стверджувати, що ОСОБА_3 в автомобілі змонтувала спеціально виготовлене сховище (тайник) з метою переміщення товарів через митний кордон України не встановлено, відтак вилучений автомобіль необхідно повернути власнику ОСОБА_5 .

Шодо вирішення питання про стягнення з ОСОБА_3 витрат на зберігання товарів та транспортного засобу на складі митниці, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу від 15 червня 2012 року № 731 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів», частиною 8 розділу ІІ, встановлено, що при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включаються: час затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митного органу, час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю та митного оформлення досліджень (аналізів, експертиз). Проміжок часу, витрачений на проведення досліджень (аналізів, експертиз), підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митним органом про необхідність таких досліджень (аналізів, експертиз) та дату отримання митним органом відповідної інформації.

Згідно з ч.3 ст.541 МК України витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

Судом встановлено, що вилучені митним органом відповідно до протоколу про порушення митних правил №1297/20900/22 від 30.11.2022 року товари та автомобіль було поміщено на склад митниці 30.11.2022 року.

Постанова про призначення товарознавчої експертизи винесена митним органом 05 грудня 2022 року та 20 грудня 2022 року повернута з виконання.

Постанова про призначення автотехнічної та трасологічної експертизи винесена митним органом 05 грудня 2022 року та 08 лютого 2023 року повернута з виконання.

Постановою суду від 06 квітня 2023 року було призначено по справі товарознавчу експертизу. Матеріали справи разом із висновком експерта були повернуті до сулу 27 червня 2023 року.

Постановою суду від 06 квітня 2023 року було призначено по справі автотехнічну та трасологічну експертизу, однак така повернулась до суду без виконання 29.05.2023 року у зв`язку з відсутністю в експертній установі фахівців за даним напрямком експертизи.

Постановою суду від 20 червня 2023 року було призначено по справі автотехнічну та трасологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Матеріали справи разом із висновком експерта надійшли до суду 02 січня 2024 року.

Відтак, з особи, що притягається до адміністративної відповідальності слід стягнути витрати за зберігання товару та транспортного засобу на складі митного органу, які нараховані до призначення експертиз по справі та після проведення відповідних експертиз.

Враховуючи вищенаведене, з ОСОБА_1 слід стягнути 45268.64 грн. . витрат за зберігання товарів та вилученого автомобіля на складі митниці, виходячи з наступного розрахунку 241055.49 грн. (загальна сума витрат за зберігання товарів та автомобіля 195786.85 (витрати за зберігання товарів, нараховані за час проведення експертиз) = 45268.64 грн.

Витрати за зберігання товарів, нараховані за час проведення експертиз встановлені судом відповідно до наступного розрахунку: 13.80 євро (витрати митного органу за зберігання товарів, автомобіля за одну добу) * 41.0042 грн. (курс євро НБУ станом на 30.01.2024 року) * 346 (кількість днів, протягом яких проводились експертизи у вказаній справі).

Окрім того, на підставі ч.2 ст.519 МК України з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь Львівської митниці необхідно стягнути суму витрат за проведення автотехнічної та трасологічної експертизи (висновок експерта № 4318-Е від 08.02.2023 року) у розмірі 6818 грн. 18 коп.

Відповідно до та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 483, 541 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 471, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару (безпосередніх предметів порушення митних правил), що становить 140196 (сто сорок тисяч сто дев`яносто шість) грн. 64 коп.

Вилучений відповідно до протоколу № 1297/20900/22 від 30 листопада 2022 року товар, - конфіскувати в дохід держави.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1297/20900/22 від 30 листопада 2022 року автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, VIN-код НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 ) повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Державної митної служби України витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметами порушення митних правил та витрати за зберігання транспортного засобу у розмірі 45268 (сорок п`ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн.64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Державної митної служби України витрати за проведення автотехнічної та трасологічної експертизи (висновок експерта № 4318-Е від 08.02.2023 року) у розмірі 6818 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко