Провадження № 3/522/680/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Деруса А.В.,

при секретарі Крохмаль І.І.,

за участі захисників Гусельщикової М.А., Глазова О.О.,

свідка ОСОБА_1 ,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ААД № 089018 від 16.10.2023 року вбачається, що 16.10.2023 року о 20.54 год. за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, № 57, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального приладу Драгер. Результат 0,63‰.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У ввечері 16.10.2023 року, орієнтовно о 19.00 год., він приїхав на вул. Мечнікова в м. Одеса, на зустріч зі своїм другом разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 . Після зустрічі з другом він сів у машину на місце водія і чекав на друга ОСОБА_4 , щоб той сів за кермо. Через деякий час приїхали співробітники патрульної поліції, без роз`яснення ОСОБА_2 його прав склали протокол, хоча руху транспортним засобом він не здійснював.

В судовому засіданні допитано у якості свідка ОСОБА_1 , яка пояснила, що 16.10.2023 року ввечері, орієнтовно о 19.00 год., вони з татом приїхали на вул. Мечнікова у м. Одеса, татові потрібно було зустрітися з другом, тому вона чекала на нього в машині. Коли тато повернувся, він зателефонував ОСОБА_5 щоб він приїхав і сів за кермо батькової машини щоб відвезти їх додому. Через деякий час приїхали співробітники патрульної поліції та склали протокол, хоча тато просто сидів у машині за кермом і не їхав. Того вечора автомобіль у рух ОСОБА_2 не приводив, завів двигун щоб зігрітися оскільки було прохолодно.

З метою надання пояснень до суду викликались співробітники патрульної поліції. У судове засідання не з`явились про причин и неявки суд не повідомили.

Вислухавши ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, показання свідка, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції № 1376, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

З долучених до матеріалів справи документів та у відео записі, відсутні будь-які відомості щодо роз`яснення ОСОБА_2 його прав та відповідно дотримання при розгляді щодо нього справи про вчинення адміністративного правопорушення гарантій права особи на справедливий суд (розгляд справи) у тому числі права на отримання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 2.4 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 3/02-15 від 16.02.2015, до протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння так само відмова особи водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно обставин: керування транспортним засобом, перебування у стані сп`яніння особи, що керує, відмови особи, що керує від проходження огляду. Отже, якщо не доведено, що особа керує транспортним засобом (є водієм), то відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Файл з відеозаписом не містить інформації, з якої було б чітко встановлено, що ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з іншими ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки без підтвердження факту, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками такого сп`яніння, не утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аналогічні правові позиції неодноразово наводились у постановах апеляційних судів при перегляді постанов суддів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Також, суд дослідивши показник Drager Alcotest 6810 ARBL 0556, що роздрукований та долучений до матеріалів справи, дата проведення тесту 16.11.2023 року година: 21.05. Разом з тим, тест проводився 16.10.2023 року і як вбачається з відео час проведення 21 год. 06 хв. 55 с. вечора.

За таких обставин, з роздруківки результату Drager Alcotest 6810 ARBL 0556, вбачається, що на момент проведення тесту алкотестер був у несправному стані оскільки показав не вірну дату та не вірний час проведення тесту, тому не має підстав вважати, що при такому технічному збої пристрою, він міг достовірно встановити рівень алкоголю ОСОБА_2 . З урахуванням даних обставин, роздруківка показників Drager Alcotest 6810 ARBL 0556 не може бути належним доказом алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , що фактично виключає підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення. Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Дерус