Провадження № 3/554/92/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 05.02.2024 р. адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/12169/23 (провадження №3/554/92/2024), №554/79/24 (провадження №3/554/173/2024) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №554/12169/23 (провадження №3/554/92/2024).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 023682 21.12.2023 р. ОСОБА_1 21.12.2023 р. о 02 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно співмешканця своєї матері ОСОБА_2 , а саме, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим була завдана шкода його психологічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 369100 27.12.2023 р. ОСОБА_1 27.12.2023 р. о 02 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_3 , а саме, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Пояснив, що його мати розійшлася з його батьком, та одразу привела до квартири співмешканця. З першої зустрічі відносини з ним були напружені, мати неодноразово вчиняла скандали, в квартирі якій проживає мати та її співмешканець, проживав також і сам ОСОБА_1 . Та зараз проживання в даній квартирі неможливе, так як мати змінила замки, потрапити до квартири у нього немає можливості. Зазначив, що конфлікти, які відбуваються, носять суто побутовий характер, а його дії не мають ознак насильницьких системних дій.

Суд, вивчив письмової докази, додані до протоколу, пояснення ОСОБА_1 встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, слід виділити декілька необхідних елементів, які притаманні домашньому насильству:

Дії ініціатора насильства, що виразилися у образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні.

Суб`єктивне сприйняття жертвою насильства дій агресора, які мають викликати у жертви побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, виникнення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдавати шкоди психічному здоров`ю жертви.

Мета насильства: обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері.

Відсутність одного з вказаних елементів в діях особи виключає адміністративну відповідальність за статтею 173-2 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що конфлікти хоч і виникають, але носять побутовий характер та не мають ознак системності та насильницьких дій.

В судове засідання викликалися потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для надання пояснень по справі та щоб встановити обставини, які були зазначені ініціатором складення протоколу. В судове засідання вони не з`явилися, тому у суду відсутня можливість оцінити пояснення надані ними під час складання протоколу, та встановити їх об`єктивність та достовірність.

Інших доказів, які без сумнівів підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, суду не надано.

Отже в діях ОСОБА_1 відсутній такий необхідний елемент як об`єктивна сторона.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, « Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.. При цьому Європейський суд робиться висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, тому даний матеріал на підставі п. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Я.М. Горбунова