Справа № 589/329/24
Провадження № 3/589/510/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу, 15 січня 2024 року о 21:45 год в м. Шостка по вул. Марата в районі будинку № 19, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також за змістом цієї заяви зауважив, що з протоколом він не згоден, оскільки від проходження огляду він не відмовлявся, навпаки, наполягав на його проходженні саме в медичному закладі, оскільки показникам газоаналізатора не довіряє, однак, працівники поліції, зазначивши, що він таким чином затягує час, склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах, а суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 ставиться в провину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, переглянуті відеоматеріали фіксації адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 спростовують дані протоколу, адже з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначає, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, для цього просить виписати йому направлення та, перед тим, скласти на нього протокол за порушення ПДР (ненадання переваги у русі пішоходу, перевищення швидкості), що стало причиною його зупинки. При цьому працівники поліції починають вступати в суперечку та стверджувати, що останній намагається затягнути час.

Слід зауважити, що вказаний відеозапис не є безперервним, хід подій відображає фрагментарно, зокрема, після того як ОСОБА_1 вкотре висловлює свою згоду на проходження огляду в лікарні, запис зупиняється та поновлюється вже під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП.

Заслуговує на увагу також та обставина, що за змістом самого протоколу ОСОБА_1 також зауважив: «від освідування не відмовився» (дослівно).

Згідно з приписами п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 цього ж розділу Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В контексті викладеного, доцільно зазначити, що відповідного направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, до протоколу не додано.

Відтак, долучені до протоколу докази не лише не підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки його спростовують.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. А суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук