Провадження № 3-зв/127/3/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Гриневича Володимира Станіславовича, яка подана в межах розгляду справи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Гриневича В.С. у справі №127/38126/23 за вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Вказана заява мотивована тим, що під час розгляду справи відносно ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 МК України, суддя Гриневич В.С. поставився до розгляду справи упереджено, відмовив у задоволенні його клопотань.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви та справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК України, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, п. 4 Рішення Ради суддів України від 08.06.2017 №34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розглянути заяву ОСОБА_3 про відвід судді Гриневича В.С. у справі №127/38126/23 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 81 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд у своїх рішення, зокрема, «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 зазначає, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи. Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Тобто, вирішуючи питання про відвід судді з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність судді у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви ОСОБА_3 про відвід судді Гриневича В.С. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, сам по собі факт відмови в задоволені клопотання не може свідчити про упередженість судді.

Крім того, у випадку незгоди з процесуальними діями та остаточним рішенням судді Гриневича В.С. по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України чинним законодавством визначено порядок їх оскарження.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Гриневича В.С. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України (Справа №127/38126/23), оскільки заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 246, 283 КУпАП, ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 у справі за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, №127/38126/23, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: