Дзержинський міський суд Донецької області
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Єдиний унікальний номер 225/2474/23

Номер провадження 3/225/22/2024

06 лютого 2024 року

приміщення суду за адресою: вул. Дружби, 4, м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Геря О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Торецьк Донецької області, продавець ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 17.12.2023 року о 09.10 год. під час дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м.Торецьк, вул.Базарна площа, 1, магазин «Хлебушек» здійснила продаж однієї пляшки пива «Львівське» об`ємом 2,35 л. за ціною 180 грн., чим порушила п.1 наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09.07.2022 № 16од. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Саєнко О.М. в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, надав суду клопотання, в якому просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки остання не є суб`єктом господарської діяльності, а тому її дії не можуть бути кваліфіковані за цією статтею. Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила п. 1 наказу командувача о-с УВ «Хортиця» №16-од від 09.07.2022 разом з цим не зазначає повної назви нормативно-правового акту. Крім цього, поліцейськими не зафіксований факт продажу алкогольного напою та отримання грошей за товар. Стосовно пояснень самої ОСОБА_1 які були надані 17.12.2023 року та долучені до протоколу захисник зазначив, що сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини правопорушника. На надання таких пояснень могли впливати безліч обставин: втома, психоемоційний стан під час спілкування з працівниками поліції та військовослужбовцями, страх за своє здоров`я, важка безпекова ситуація в громаді у зв`язку з проведенням активних бойових дій, тощо.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №977822 від 17.12.2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 17.12.2023 року о 09.10 год. під час дії правового режиму воєнного стану, перебуваючи за адресою: м.Торецьк, вул.Базарна площа, 1, магазин «Хлебушек» здійснила продаж однієї пляшки пива «Львівське» об`ємом 2,35 л. за ціною 180 грн., чим порушила п.1 наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09.07.2022 № 16од.

З огляду на це, суддя зазначає наступне.

Частина 3 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Диспозиція ч.3 ст.156 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею слід з`ясувати, серед іншого, яку саме норму спеціального закону порушено та в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм.

Беручи до уваги наведене вище, відповідальна особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, повинна зазначити, яку норму вказаного Закону порушила особа стосовно, якої складений протокол.

В протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції посилається на порушення ОСОБА_1 наказу командувача ОГУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16од від 09.07.2022 року, без зазначення в чому конкретно таке порушення полягало, а також документального підтвердження існування такого Наказу взагалі, суті тексту та встановлених обмежень чи заборон, що не може бути належним доказом підтвердження провини особи.

Крім того, згідно із ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, ч.1 ст.58 ГК України встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст.128 ГК України передбачено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно достатті 58 цього Кодексу.

Окрім цього, статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст.15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: рапорт старшого інспектора чергового ЧЧ СМ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, довідка про результати проведення перевірки за фактом виявлення продажу алкогольних напоїв ОСОБА_1 , протоколи огляду від 17.12.2023 та фотозображення до них, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , копія ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, додаток до ліцензії, довідка ФОП ОСОБА_4 , копія трудового договору.

Разом з цим, як вбачається з долученої до матеріалів копії трудового договору від 02.10.2023, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, а є продавцем продовольчих товарів ФОП ОСОБА_5 , а тому не може бути відповідальною особою за ч.3 ст.156 КУпАП, що виключає суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Крім того, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту продажу алкогольного напою, що є об`єктом правопорушення ч.3 ст.156 КУпАП, оскільки протоколом не зафіксована та не вилучена виручка, одержана від його продажу, що є істотною обставиною справи, оскільки предмети торгівлі та виручка, одержані від їх продажу підлягають конфіскації за санкцією ч.3 ст.156 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучено до матеріалів адміністративної справи, суд не визнає належними доказами, оскільки письмові пояснення, особи на яку складено протокол написані під наглядом працівника поліції також не є доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП за відсутності інших належних та допустимих доказів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 20 липня 2020 року у справі №177/525/17(2-а/177/23/17) адміністративне провадження №К/9901/34580/18 визнання вини у вчиненні порушення за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими працівнику поліції, або посилатися на них.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останньої у розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП підлягає закритю у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Таким чином, вилучені у ОСОБА_1 алкогольні напої згідно з протоколом огляду місця події від 17.12.2023 року підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст.156, 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно з протоколом огляду від 17.12.2023 року 1 (одна) пляшка пива «Львівське» 2,35л., 4 (чотири) банки пива «львівське» об`ємом 0,48л. кожна, 21 (двадцять одна) банка «Revo» об`ємом 0,5 літра кожна - повернути.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (днів) з моменту винесення постанови.

С у д д я: О.Г.Геря