ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1283/23Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В.
Провадження № 33/817/99/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зембри Є.Й. на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 03 листопада 2023 року, о 00.06 год., по вул. Центральна с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області керувала автомобілем «DODGE RAMVAN», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції представника ОСОБА_1 - Зембра Є.Й. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях його довірительки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує скаргу відсутністю визначених законом підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Вбачає порушення вимог міжнародного законодавства у тому, що розгляд справине здійснювався в порядку кримінального судочинства.

Зазначає про порушення працівниками поліції вимог Закону України Про Національну поліцію та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліціїтехнічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, у звязку з неповідомленням ними ОСОБА_1 про проведення безперервної відеозйомки та назви технічні засоби (серія, номер) за допомогою яких буде здійснюватись відеофіксація.

Посилається на те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, в тому числі щодо надання пояснень по суті адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на порушення черговості складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, які, спочатку належним чином повинні бути довести наявні у його довірительки ознаки алкогольного сп`яніння, зазначити їх у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого у разі відмови водія від огляду чи не погодження з результатами огляду винести направлення у медичний заклад, і тільки після відмови від огляду у закладі охорони здоров`я скласти протокол про адміністративне правопорушення. Однак, ними спочатку було складено протокол, а згодом і всі інші документи.

Вважає що невідсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом вказує на те, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а суд першої інстанції невірно виклав пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що після спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не була відсторонена від права керування транспортними засобами.

Зазначає, що наявності однієї ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, недостатньо для того, щоб константувати наявність у водія стану алкогольного сп`яніння. При цьому стверджує, що інша ознака, яка вказана у протоколі поведінка, яка не відповідає дійності Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, не передбачена, натомість визначено ознаку алкогольного сп`яніння - поведінка, що не відповідає обстановці.

Наголошує на тому, що у працівників поліції були відсутні підстави вимагати у ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, оскільки вони не продемонстрували технічний засіб, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювальної техніки та не повідомили водія про порядок застосування даного технічого засобу.

Обгрунутовує скаргу тим, що працівниками поліції не приймались міри щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу як це передбачено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, а тому вважає що були відсутні підстави для проведення огляду у медичному закладі.

Представник подав заяву про розгляд справи в суді апеляційної інстанції за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , у якій повідомив про те, що повністю підтримує апеляційні вимоги, ОСОБА_1 була у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, що підтверджується її власноручним підписом на повідомленні про вручення рекомендованого листа, тому суд апеляційної інстанції розглядає справу за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі за змістом Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння) відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005470 від 03 листопада 2023 року, ОСОБА_1 03 листопада 2023 року, о 00.06 год., по вул. Центральна с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області керувала автомобілем «DODGE RAMVAN», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України ;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим такий огляд не проводився. Факт відмови від проходження огляду засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 у вищезазначених документах;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0864 083 23 чинного до 22.06.2024р.;

- відеозаписах із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, записаними на CD-R диск, з яких вбачається, що 03.11.2023р., працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «DODGE RAMVAN», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення правил комендантської години. Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. ОСОБА_1 погодилася пройти огляд, проте, в подальшому відмовилася від проходження такого огляду на місці чи у медичному закладі. Після повідомлення працівником поліції, що за таку відмову передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснення змісту ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 повторно відмовилася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечувала факт керування транспортним засобом, дії працівників поліції не оскаржувала, протокол про адміністративне правопорушення підписала без зауважень. З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 зазначила про те, що напередодні вживала пиво.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виходжу з того, що згідно із з п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, тому враховуючи те, що на території Тернопільської області з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. діє коменданська година, працівники поліції правомірно зупинили автомобіль ОСОБА_1 о 00 год. 06 хв.

Крім цього, у графі протоколу про адміністративне правопорушення пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_3 вказала, що у час коменданської години прямувала додому в квартиру своєї мами.

Посилання апелянта на те, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, з із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано що після ознайомлення ОСОБА_1 із адміністративними матеріалами, поліцейський вказав, що її тимчасово відсторонено від права керування транспортними засобами, а автомобіль залишається на місці.

Твердження апелянта про не роз`ясненння працівниками поліції ОСОБА_1 її прав та обов`язків спростовуються даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005470 від 03 листопада 2023 року, у відповідній графі якого вказано, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується її вланоручним підписом. При цьому факт роз`яснення водію прав підтверджується відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, з якої вбачається те, що ОСОБА_1 надано право користуватась допомогою фахівця в галузі права, надавати пояснення, та ніші права.

Посилання представника на порушення черговості складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, відхиляються оскільки послідовність складення адмінматеріалів не впливає на правильність прийнятого судом рішення та не спростовує факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Працівники поліції дотримались встановленої процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, як вбачається із записів відеозйомки на нагрудну боді камеру, працівники поліції спочатку назвали ОСОБА_1 наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), після чого запропонували останній пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер , а після її відмови - у медичному закладі, на що водій не погодилась також.

Твердження апелянта про відсутність у працівників поліції підстави вимагати у ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора у звязку з тим, що вони не продемонстрували технічний засіб, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювальної техніки та не повідомили водія про порядок застосування даного технічого засобу, не заслуговують на увагу оскільки, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на місці зупинки, тому працівники поліції не були зобов`язані демонструвати водію технічний засіб, документи на нього та повідомляти про принцип його роботи.

Що стосується доводів апелянта про відсутність у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 може перебувати чи перебуває в стані сп`яніння, виходжу з того, що відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, однією із ознак алкогольного сп`яніння є «запах алкоголю з порожнини рота» , яка була озвучена поліцейським водію, у звязку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння та спростувати яку вона змогла пройшовши вказаний огляд, проте, водій відмовилась, вказавши що вживала пиво.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про проведення безперервної відеозйомки не відповідають дійсності оскільки на відеозаписах зафіксовано те, як працівник поліції вказув, що в ході спілкування ввімкнута камера та введеться відеозйомка.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу її представника ОСОБА_5 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвоката Зембри Є.Й. залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя