КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/748/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Колесніченко М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року у складі судді Старовойтової С. М., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

встановив:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

29.12.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк В. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року та закрити провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з підстав керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Разом з тим, відповідно до п. 2. 9 А ПДР України водієві забороняється керувати саме у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не з ознаками алкогольного сп`яніння, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Зазначив, що при оформленні матеріалів інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що чек приладу Драгер ОСОБА_1 надано не було і він не відмовлявся від його отримання. З даним чеком його не ознайомлювали, він не знає звідки чек взявся, оскільки на час перебування з працівниками поліції на місці огляду прилад розрядився та вимкнувся. ОСОБА_1 майже весь час перебував у кайданках, його змушували щось підписувати, а що саме він не знає. Всі докази зібрані з порушенням вимог законодавства та під тиском.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після його незгоди з результатами огляду.

Наявний в матеріалах справи відеозапис вказує на те, що він не вівся безперервно, він не містить відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом та чеком з приладу Драгер.

З матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції, склавши протокол про адміністративне правопорушення, здійснили тимчасове затримання транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Вознюк В. А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що 19 листопада 2023 року о 23 годині він їхав додому. Поліцейський на дорозі махнув рукою, він не зупинився і поїхав далі. Коли поліцейські увімкнули проблискові маячки, він зупинився, вийшов з машини, на нього одягли кайданки. Приїхало багато поліцейських машин, йому стало страшно. Він погодився пройти тест на приладі Драгер. Коли проходив тест, прилад довго не могли увімкнути. Потім тест показав 0,55 проміле, з чим він не погодився та попросив провести огляд у лікаря-нарколога. Поліцейський з цим погодився, але головний поліцейський у групі сказав, що немає часу і йому в його проханні відмовили. Він підписав чек Драгера, але його прохання поїхати в лікарню було проігноровано.

Опитаний в судовому засіданні інспектор УПП у місті Києві Струк В. М. суду пояснив, що він складав протокол відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху України. Підтвердив, що до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП останній заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не погодився з результатом огляду на приладі Драгер. Чому його не відвезли до закладу охорони здоров`я йому не відомо. Зазначив, що було багато керівництва, багато наказів, він не знає, чого ОСОБА_1 не відвезли на огляд до лікаря.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та долучений до неї відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, дослідивши всі наявні в справі докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521678, 19 листопада 2023 року о 23 год. 14 хв. в м. Києві по вул. Гната Хоткевича, 20 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI А3, державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу про зупинку завчасно подану за допомогою жезлу з підсвіткою та свистка не виконав, при цьому значно збільшивши швидкість, в подальшому був переслідуваний на службовому транспортному засобі та затриманий на вул. Опришківська, 7. Вказаними діями порушив вимоги п. 2. 4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521062, 19 листопада 2023 року о 23 год. 21 хв. в м. Києві по вул. Опришківська, 7 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI А3, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Drager Alcotest 7510, результат : 0,55 проміле. Тест №1042. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, в тому числі відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, пройшов такий тест, з результатом погодився.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підтвердження доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено:

- роздруківку з приладу Drager Alcotest 7510, результат тесту 0,55 ‰;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений поліцейським р.1 б.1 п.2 УПП у м. Києві ДПП капралом поліції Буренко Н. В., за змістом якого огляду проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду на стан сп`яніння : 0,55 ‰. В графі :"З результатами згоден» підпис ОСОБА_1 відсутній;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», 19.11.2023 23 год. 55 хв., в якому зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський Буренко Н. В. ;

- відео 473923, 473506, яке не містить відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчать про те, що останній не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що перебування особи в стані алкогольного сп`яніння встановлено працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, а не за наслідками огляду в медичному закладі.

За таких підстав суд критично відноситься к наявному в матеріалах справи направленню на огляд водія транспортного засобу, оскільки особа до вказаного медичного закладу не доставлялась, висновки лікаря за результатами такого огляду, якщо він проводився, в матеріалах справи відсутні.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає слушними доводи апеляційної скарги в тій частині, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами проведеного огляду такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наявні в матеріалах справи докази не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду, а також доказів того, що у разі незгоди за результатами проведеного огляду такий огляд було проведено в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази дотримання вимог ст. 266 КУпАП при проведенні огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 20.09.2016р. у справі "Карелін проти Росії").

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки при складенні протоколу було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Приймаючи до уваги, що об`єктивних і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного на місті огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачення останнього у вчинення інкримінованого правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях.

Отже, суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив належним чином всі докази та не оцінив їх в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за стандартом «поза розумним сумнівом» (рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.07.2011).

З урахуванням наведеного, доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям у цій частині провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Як убачається з постанови суду першої інстанції, суд першої інстанції наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визначивши попередньо стягнення за кожне правопорушення окремо.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції, не вбачаючи підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП, скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, повинен накласти на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП в межах санкції цієї статті.

Однак, на момент прийняття судом апеляційної інстанції рішення строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, а відтак рішення суду першої інстанції за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження - закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - скасуванню та закриттю провадження на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г.М.