Справа № 748/3783/23 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/67/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі головуючої судді Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою, з урахуванням постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2023 року про виправлення описки,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн 00 коп.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом встановлено, що 13.09.2023 року ОСОБА_1 о 20 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судом 1 інстанції не враховано належним чином наявні докази та не надана ним належна правова оцінка.

Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що потерпіла провокує конфлікту ситуацію та сама умисно вчиняє дії, які мають ознаки ч. 1 ст.173-2 КУпАП, проте працівники полії без будь-яких доказів складають протокол стосовно нього.

Також в матеріалах справи відсутні рапорти співробітників поліції про надходження телефонного виклику на лінію «102» з вказівкою прізвища заявника, підстав звернення до поліції та часом надходження повідомлення.

Інспектор Калінічєнко Г.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, повідомив про надходження виклику, що чоловік не впускає жінку до будинку, що свідчить про те, що повідомлення про вчинення домашнього насильства не було, проте останнім було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Виходячи з тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, апелянт вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, в чому саме полягає насильство психологічного характеру та яка шкода заподіяна. При цьому наявність наслідків моїх дій у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 хоча і відображені у протоколі, проте їх зміст не розкрито та не доведено.

На думку апелянта, суперечка, яка в протоколі відображена як насильство, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною цього порушення, так як саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб автоматично не утворює склад даного правопорушення, позаяк ці дії мають потягнути за собою наслідки. Наявність сварок та непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, у день подій, що розглядаються, у неї був автомат, який вона віднесла до сусідів, за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 263 КК України.

Вислухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційні вимоги, скасувати постанову та закрити провадження по справі, пояснивши, що дружина повернулася додому зі зброєю та викликала поліцію. У ситуації, яка склалася, винна вона, а він є жертвою.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП судом першої інстанції встановлені вірно.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, а саме ображав потерпілу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди фізичному та психологічному здоров`ю.

Згідно інформації, яка міститься в матеріалах справи, серед іншого і заяві ОСОБА_2 від 13.09.2023 року, остання працівникам поліції повідомила обставини конфлікту з чоловіком та наслідки.

У судовому засіданні суду 1 інстанції потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що є військовослужбовцем. 13.09.2023 року, у вечірній час, повернулася зі служби додому, проте виявила, що двері до будинку закриті, чоловік не впускав її додому, нецензурно ображав та погрожував убивством. Вона викликала поліцію, проте чоловік своїх дій не припинив та продовжував нецензурно висловлюватись, погрожувати фізичною розправою та не впускав до будинку, який є їх спільною сумісною власністю, чим завдав шкоди її психологічному здоровцю.

Інспектор Калініченко Г.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, суду 1 інстанції повідомив, що під час перебування на добовому чергуванні надійшов виклик на службу «102», що чоловік не впускає жінку до будинку. Коли вони виїхали на виклик, то, навіть, у їх присутності цей факт продовжувався, чоловік висловлювався нецензурною лайкою до дружини, не впускав її до будинку, погрожував вбивством, все було зафіксовано на бодікамеру.

З переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не впускає у будинок свою дружину, висловлюється в її бік нецензурною лайкою, на зауваження поліцейських не реагує.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення, в межах якого судом розглянуто справу, тому доводи апелянта в цій частині безпідставні.

Надаючи аналіз змісту пояснень ОСОБА_1 , наданих суду першої інстанцій, доводам апеляційної скарги, ОСОБА_1 не заперечував, що між ним та дружиною був сімейний конфлікт.

Як вірно встановив суд 1 інстанції, поведінка ОСОБА_1 в конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер та інтенсивність його дій, що встановлено з пояснень потерпілої та переглянутого відеозапису подій, безумовно спричинили їй емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за ознакою статі, та як наслідок завдали психічної шкоди здоров`ю, з чим погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко