КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/208/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Келеберденком Валерієм Віталійовичем , на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року провадження відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що 21 квітня 2023 року в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» (Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Компресорна 3) надійшло міжнародне експрес-відправлення (далі - МЕВ), за міжнародним транспортним документом (накладною) від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG та інвойсом від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG (далі - товаросупровідні документи) на адресу громадянина ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_1 .

Згідно з інформацією, зазначеною в накладній та інвойсі, відправником міжнародного експрес-відправлення є громадянин ОСОБА_2, АДРЕСА_2 ( ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ). МЕВ мало містити «E-book» (Е-книжка) в кількості 1 штука, загальною вартістю 65 USD.

Однак, при митному огляді МЕВ, який здійснено 21 квітня 2023 року, встановлено, що вміст МЕВ від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG являє собою «телефон apple iphone 13, 128 GB, (IMEI НОМЕР_2 )» 1 шт. новий, у фабричній упаковці, інформація про товар та вартість не відповідає відомостям, що заявлені відправником у товаросупровідних документах, в яких вказано «E-book» (Е-книжка) в кількості 1 штука, загальною вартістю 65 USD.

Також в інвойсі вчинено запис: «Я ознайомлений з умовами та правилами перевезення ТОВ «НП ГЛОБАЛ» розміщеними на веб-сайті novaposhta.ua; інформація, надана мною в цьому документі, є коректною і повністю відповідає змісту відправлення; підтверджую, що оціночна вартість вантажу дорівнює реальній (ринковій) вартості відправлення; чек не надано/не зберігся». «Я розумію, що у країні призначення мій вантаж підлягає митному оформленню з можливою оплатою митних платежів і податків згідно з місцевим законодавством».

23 травня 2023 року за даним фактом відносно громадянина ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0617/10000/23 за статтею 473 МК України.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 473 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів того, що товар - телефон «apple iphone 13», 128 GB, (IMEI НОМЕР_2 ) в кількості 1 шт. новий, у фабричній упаковці заборонений до пересилання в міжнародних експрес-відправленнях законодавством України та/або актами Всесвітнього поштового союзу матеріали справи не містять та до суду не надано.

Та обставина, що у товаросупровідних документах неправильно зазначено інформацію про кількість та вартість товару, який переміщувався через митний кордон України, не може кваліфікуватися за статтею 473 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці - Келеберденко В.В. 04 серпня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених статтею 473 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Оскаржувану постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її було винесено всупереч вимогам статті 245 КУпАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не заявлення точних відомостей про переміщувані товари у міжнародних експрес-відправленнях тягне за собою переміщення вказаних товарів через митний кордон України з порушенням митних правил.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 21 квітня 2023 року в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» (Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Компресорна 3) надійшло міжнародне експрес-відправлення (далі - МЕВ), за міжнародним транспортним документом (накладною) від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG та інвойсом від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG (далі - товаросупровідні документи) на адресу громадянина ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_1 .

Згідно з інформацією, зазначеною в накладній та інвойсі, відправником міжнародного експрес-відправлення є громадянин ОСОБА_2, АДРЕСА_2 ( ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ). МЕВ мало містити "Ebook" (Е-книжка) в кількості 1 штука, загальною вартістю 65 USD.

Однак, при митному огляді МЕВ, який здійснено 21 квітня 2023 року, встановлено, що вміст МЕВ від 11 квітня 2023 року №NP1529NPG являє собою «телефон apple iphone 13, 128 GB, (IMEI НОМЕР_2 )» 1 шт. новий, в фабричній упаковці, інформація про товар та вартість не відповідає відомостям, що заявлені відправником у товаросупровідних документах, в яких вказано «E-book» (Е-книжка) в кількості 1 штука, загальною вартістю 65 USD.

За змістом вимог частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно статті 489 МК України та статті 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 473 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, та тягне за собою конфіскацію цих товарів.

Відповідно до вимог статті 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 235 МК України регламентується заборона щодо переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території (п.1.1), відправлених з порушенням митних правил (п.1.2) та товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (п.1.3).

Згідно зі статтею 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

У силу статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, зважаючи на те, що будь-яких доказів того, що товар - телефон «apple iphone 13», 128 GB, (IMEI НОМЕР_2 ) в кількості 1 шт. новий, в фабричній упаковці заборонений до пересилання в міжнародних експрес-відправленнях законодавством України, та/або актами Всесвітнього поштового союзу матеріали справи не містять та до суду не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 473 МК України.

Та обставина, що у товаросупровідних документах неправильно зазначено інформацію про кількість та вартість товару, який переміщувався через митний кордон України, не може кваліфікуватися за статтею 473 МК України.

Отже, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надано не було та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена статтею 473 МК України.

У матеріалах справи відсутні та не надавались як в суді першої, так і апеляційної інстанції будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дії, спрямовані на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Отже, докази того, що громадянин ОСОБА_2 вчинив дії щодо пересилання через митний кордон України в міжнародному експрес-відправленні товару, забороненого до такого пересилання, відсутні.

Наведене указує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого статтею 473 МК України, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій щодо пересилання через митний кордон України в міжнародному експрес-відправленні товару, забороненого до такого пересилання законодавством України та/або актами Всесвітнього поштового союзу.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правил пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 473 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно нього.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 483, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Келеберденком Валерієм Віталійовичем ,- залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль