Справа № 525/87/24
Провадження №3/525/96/2024 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2024 селище Велика Багачка
Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу підсобним працівником Попівської гімназії, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и л а :
23.01.2024 о 15 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало у невідвідуванні сином навчального закладу без поважної причини. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась, обіцяла, що більше такого не повториться. Пояснила, що має 7 дітей, 5 з яких є неповнолітніми, чоловік та старший син виконують обов`язок по захисту територіальної цілісності України, фактично вона сама займається вихованням дітей. Вона неодноразово спілкувалася з сином, пояснювала, що потрібно ходити до школи, навчатися, але останній категорично відмовлявся. На даний час ситуація змінилася, ОСОБА_3 пішов до школи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №022945 від 23.01.2024 (а.с. 1), довідкою Попівської гімназії №01-31/12 від 22.01.2023 (а.с. 5), доповідною запискою класного керівника від 18.01.2024 та характеристикою (а.с. 6, 7), актом обстеження умов проживання від 23.01.2024 (а.с. 8), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 10, 11), поясненнями гр. ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».
Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 150 СК України).
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є вчинення адміністративного правопорушення вперше, щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено.
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винної, яка працює, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, суд вважає за необхідне застосувати відносно громадянки ОСОБА_1 стягнення у виді попередження з метою виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та запобіганню вчинення нових правопорушень у подальшому.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 23, 33, ч. 1 ст. 184, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол