Справа № 445/862/23
провадження № 3/445/13/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2024року Суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 173997 від 24.04.2023 вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться те що він 24.04.2023, у м. Золочів, по вул. С. Стрільців керував автомобілем Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови). Від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 24.04.2023 його зупинили поліцейські. Один із поліцейських спитав його чи вживав він алкоголь. Поліцейський запропонував пройти тест на місці, та дістав із багажника Драгер. Однак ОСОБА_1 не погодився дути, оскільки результатам Драгеру не довіряє, пропонував здати сечу або кров на аналіз. Як вказує ОСОБА_1 , поліцейський повідомив про те, що треба пройти тест на Драгері, підстав для здачі крові немає, оскільки такі аналізи проводяться за заявою поліцейського якщо було ДТП із потерпілими. У лікаря ОСОБА_1 , також відмовився проходити тест Драгер, просив здати кров/сечу на аналіз. За твердженням ОСОБА_1 , він наполягав на здачі крові, саме для стовідсоткового встановлення того, що він не вживав алкоголю. Акцентував на тому, що не відмовлявся від проходження огляду, а від того щоб продувати у Драгер.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

При дослідженні відеозапису (з бодікамери поліцейського), що міститься в матеріалах справи встановлено, що:

Автомобіль патрульної поліції рухається за транспортним засобом Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 .

Наступний відеозапис встановлю, що працівники поліції доставляють ОСОБА_1 , до закладу охорони здоров`я, з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відео вбачається що лікарем надається ОСОБА_2 спеціальний технічний пристрій з трубкою, проте він вказує що хоче здати сечу. Лікар зазначає що сеча не здається, також поліцейський вказує що не передбачено здача сечі.

При цьому ОСОБА_2 чітко вказує на те що «не довіряє таким приладам». Він хоче здати сечу або кров, він відмовляється від проходження огляду із допомогою приладів. Зазначає що або він здає сечу або кров або не проходить за допомогою приладів.

Відповідно 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах (див. також коментар до статті 129 КУАП, Інструкцію про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклали охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

2) вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду;

3) керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всі склади правопорушень - формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами - чч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Відповідно до п.п.12,13 Розділу ІІІ цієї ж Інструкції предметом лабораторних досліджень можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук або кров, якщо взяти попередні зразки біологічних середовищ неможливо.

Із системного аналізу пунктів 8-17 вказаної вище Інструкції, можна дійти висновку, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (як алкоголю, так і наркотичних або інших речовин).

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із аналізу вказаної норми вбачається, що водій має право не погодитися із проведенням огляду поліцейським за допомогою газоаналізатору або не погодитися з його результатами. В цьому випадку, особа має право разом із поліцейськими поїхати до акредитованого закладу охорони здоров`я для проведення огляду лікарем.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Діючий закон дозволяє водію відмовитись на місці від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту відео та пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він виконав свій обов`язок, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. При цьому наполягав саме на здачі сечі або крові для проведення лабораторного дослідження, зазначив, що не продуватиме у Драгер.

Згідно п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, нормативно правовими актами, якими врегульовано порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, не передбачено неможливості визначення стану сп`яніння шляхом лабораторного дослідження аналізу крові в якості предмета дослідження біологічного середовища особи, тим більше, якщо особа бажає це зробити. При цьому, за допомогою біологічних зразків крові людини можливе виявлення як вміст наркотичних чи психотропних речовин, так і алкоголю.

Згідно досліджених у судовому засіданні доказів, ОСОБА_1 , не погоджувався пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest як на місці, так і за допомогою такого ж газоаналізатору в лікаря наполягаючи на проходженні такого огляду за допомогою здачі біологічного середовища - сечі або крові. Таким, чином вказане дає підстави для висновку про відсутність умислу на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість готовий здати кров або сечу для проведення дослідження.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 , не може бути розцінено саме як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Адже фактично ОСОБА_1 , не відмовлявся пройти огляд в закладі охорони здоров`я, постійно наголошував про те, що бажає здати сечу або кров для аналізу на вміст алкоголю в лікарні.

Дослідивши відеозаписи, слід прийти до висновку що зазначені у протоколі ознаки сп`яніння, які встановила уповноважена на складання протоколу особа та зафіксувала в протоколі про адміністративне правопорушення, носять сумнівний характер з огляду на дослідженні докази в судовому засіданні.

Законодавством передбачено право проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, в тому числі і для того, щоб була можливість взяти біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове; метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння; предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Не дивлячись на зазначені положенні Інструкції, медичним працівником не запропоновано взяти зразки іншого біологічного середовища, та в тому числі кров чи сечу у разі неможливості отримати інші біологічні зразки для аналізів; окрім того, ОСОБА_1 згідно відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського сам пропонував здати аналіз крові або сечі, однак як поліцейський так і лікар заперечили таку можливість, повідомивши про необхідність проходження виключно за допомогою газоаналізатору для встановлення аналізу, при цьому жодних інших досліджень на виявлення стану алкогольного сп`яніння лікарем не проводилось.

З переглянутого відеозапису не вбачається, що лікар пропонував ОСОБА_1 здати для дослідження зразки інших біологічних середовищ, таких як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або у разі неможливості таких відібрати кров. Такі дії медичного працівника та поліцейського порушують п.п. 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції.

Таким чином, переглянутим відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського підтверджено пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, про те, що він не відмовлявся від проходження огляду та не ухилявся від здачі аналізів, а навпаки, особисто пропонував здати аналіз крові або сечі, на що отримав відмову; тому подальша відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння висловлена ОСОБА_1 є явно вимушеною та не може свідчити про свідому відмову водія всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В даному випадку, зважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події, його заперечення щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння, та наявність відеофіксації, яка засвідчує, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, особисто пропонував здати на аналіз, при цьому лікар не пропонував йому взяти зразки інших біологічних середовищ, суд приходить до висновку, що в даному випадку огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції №1452/735.

Водночас, ураховуючи те, що у справі відсутні докази того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечував щоб в нього взяли на аналізи кров чи сечі, чого лікар не зробив, при цьому лікар не пропонував йому взяти зразки інших біологічних середовищ, а тому звинувачувати його у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відсутні розумні та законні підстави.

Встановлені при судовому розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів і полягає у тому, що такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

З огляду на встановлені обставини справи, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, вважаю, що у діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст.247,252,280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:В. М. Сивак