Справа № 339/264/23
Провадження № 33/4808/65/24
Категорія ч.2 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сметанюк В. Б.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю ОСОБА_1 її захисника Томин С.В. та прокурора Ляхович Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Болехівського міського суду від 22 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,8 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 як депутат Болехівської міської ради та посадова особа органу місцевого самоврядування, відповідно до п.п. «б» та «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та є суб`єктом відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

20 грудня 2022 року ОСОБА_1 , як депутат та головний спеціаліст, еколог відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради, на порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила колегіальний орган - депутатів Болехівської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час розгляду на сесії Болехівської міської ради 20 грудня 2022 року питання «Про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року», де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений службовими повноваженнями, чим вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також, того ж дня, 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 , як депутат та головний спеціаліст, еколог відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради, на порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в голосуванні за прийняття рішення на сесії Болехівської міської ради 20.12.2022 року щодо питання «Про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року»», де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений службовими повноваженнями, чим вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Окрім того, 04 лютого 2023 року ОСОБА_1 , як депутат та головний спеціаліст, еколог відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради, порушила вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила колегіальний орган - депутатів Болехівської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час розгляду на сесії Болехівської міської ради 04 лютого 2023 року питання «Про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року»», де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений службовими повноваженнями, чим вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також, 04 лютого 2023 року ОСОБА_1 , будучи депутатом та головним спеціалістом, екологом відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради, на порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в голосуванні за прийняття рішення на сесії Болехівської міської ради 04 лютого 2023 року щодо питання «Про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року»», де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений службовими повноваженнями, чим вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З постановою суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. Доводами апеляційної скарги є незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події та з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

На обґрунтування апеляційних доводів вказує на те, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, оскільки відсутній реальний конфлікт інтересів. Переконана, що сам по собі факт голосування за прийняття рішення на сесії Болехівської міської ради 04 лютого 2023 року щодо питання «Про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року»» не свідчить про суперечність між її службовими повноваженнями як депутата Болехівської міської ради та її приватним інтересом, що вплинуло на об?єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Вважає, що суд не перевірив, чи об?єктивним було її голосування як депутата при вирішенні зазначеного питання. Вона, як депутат місцевої ради, голосуючи за скасування рішення виконавчого комітету, виконувала свої повноваження у складі міської ради. Вона одноособових рішень не приймала і не могла істотно вплинути на результати голосування всього колегіального органу.

Крім того, матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення не містять даних про наявність обставин, які свідчать про наявність усіх складових реального конфлікту інтересів під час голосування. Також суд першої інстанції залишив поза увагою факт незаконності виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року», оскільки ОСОБА_1 , як головний спеціаліст, не була зобов`язана звітувати перед виконкомом про результати своєї роботи на посаді еколога. Таким чином, рішення виконкому прийнято в порушення п.2 ч.2 ст.52 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та підлягало скасуванню.

Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення та матеріалах справи відсутні фактичні дані, які свідчать про існування у ОСОБА_1 приватного інтересу.

Інтерес, зумовлений її роботою на посаді головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому не охоплюється поняттям «приватний інтерес», оскільки зумовлених службовими, а не особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, як це зазначено у ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також, суд першої інстанції в постанові висловив припущення, щодо впливу рішення виконкому на подальше кар?єрне просування по службі та розмір преміювання і заохочення ОСОБА_1 , оскільки жодних премій, як головний спеціаліст, еколог вона не отримувала. За таких обставин, рішення виконкому про визнання її роботи на цій посаді незадовільною, ніяким чином не впливало на виникнення у неї приватного інтересу. Зазначивши такі припущення, суд фактично збільшив об`єм обвинувачення сформульований у протоколі.

Окрім наведеного, суд не врахував, що вона повідомляла Болехівську міську раду, що рішення приймається щодо результатів її роботи. Це підтверджується відеозаписом засідання міської ради. Так, вона при першому голосуванні заявила, що помилково проголосувала, щоб оновити голосування і що участі у голосуванні не бере. Голосування було оновлено. Секретар ради ОСОБА_2 звернувся до неї повідомивши її про те, що вона має повне право голосувати, оскільки вирішується питання про скасування не її особистого рішення, а рішення виконкому, в прийнятті якого вона участі не приймала. Крім того, доповідач Романишин В.М., який відповідно до посадової інструкції уповноважений з питань запобігання та виявлення корупції в міськвиконкомі, не заперечив такому роз`ясненню секретаря ради ОСОБА_2 . Суд не взяв до уваги посадову інструкцію головного спеціаліста відділу правового забезпечення та питань майна комунальної власності ОСОБА_3 .

Також зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення не складалися у її присутності та не надавались їй на ознайомлення, а частина з викладених у них відомостей не відповідають дійсності, оскільки вона працівникам поліції пояснень не надавала. Під час перебування її у лікарні працівники поліції зустрілися з нею та попросили її підписати вже складені протоколи, що є порушенням статті 254 КупАП. Вона відмовилася та наполягала на тому, щоб матеріали справи для ознайомлення їй були надіслані на домашню адресу. Проте такі матеріали та протоколи від ДСР НП їй додому не надходили.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник підтримали апеляційну скаргу та наполягали на задоволенні апеляційних вимог.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд виходить з норм діючого антикорупційного законодавства та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами першою та другою ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення за ст.172-7 КУпАП є тоді, коли особа усвідомлювала про наявність реального конфлікту інтересів, проте не повідомила про нього та вчинила дії чи прийняла рішення в умовах такого конфлікту інтересів.

Так, згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзаців 10, 11 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Даний вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції правильно врахував наведені норми права та дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за обставин викладених в постанові.

При цьому, судом були правильно встановлені обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 за сумісництвом обіймала посаду депутата Болехівської міської ради та одночасно посаду головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради.

Також, суд дійшов правильних висновків, що у ОСОБА_1 був приватний інтерес у скасуванні рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 22.09.2022 № 109 «Про роботу головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому за 2021 рік та І півріччя 2022 року», яким її роботу визнано незадовільною.

В той момент, коли ОСОБА_1 ознайомилась з питаннями внесеними до порядку денного сесії Болехівської міської ради 20 грудня 2022 року та усвідомила, що окрім інших буде розглядатись питання про скасування рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради, яке стосувалося результатів її роботи на посаді головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради, у неї виник реальний конфлікт інтересів.

У такому випадку, вона мала діяти відповідно до наведених вимог ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції».

Проте ОСОБА_1 порушила наведені вимоги діючого законодавства та прийняла участь у голосуванні в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердила факт голосування за скасування рішення виконкому щодо результатів її роботи на посаді головного спеціаліста, еколога. При цьому, вона вважала такі дії правомірними з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Апеляційний суд зазначає, що апеляційні доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки для наявності складу правопорушень достатньо наявності реального конфлікту інтересів, неповідомлення про його наявність та прийняття рішень в умовах такого конфлікту інтересів.

Обставини зафіксовані на відеозаписі не переконують суд в належному публічному повідомленні ОСОБА_1 всіх депутатів, про виникнення у неї реального конфлікту інтересів. Також, на відеозаписах не зафіксовано її категорична відмова від голосування за питання, яке стосується її діяльності.

Той факт, що депутати та секретар міської ради не заперечували проти її участі у голосуванні не звільняє її від відповідальності.

Також, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, не мають вирішального значення такі обставини: чи є законним рішення виконкому; позитивні чи негативні наслідки для ОСОБА_1 мало рішення виконкому; чи було прийнято рішення за наслідком голосування; чи впливав голос ОСОБА_1 на результат голосування міської ради; чи могло в майбутньому рішення виконкому негативно чи позитивно впливати на її преміювання чи кар`єрне зростання.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи, що працівники поліції порушили порядок складання та вручення протоколу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердила, що вона знаходилася на лікуванні. Коли вийшла до працівників поліції з лікарні, вони попросили підписати протокол та дати пояснення. Проте вона відмовилася та попросила прислати протокол за місцем проживання. Таким чином вважає, що протокол попередньо вже був складений без її присутності, а тому вимоги КУпАП були порушені.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , вона відмовилася від підпису та надання пояснень. Зазначене відповідає показанням ОСОБА_1 в суді, проте не вказує на порушення працівниками поліції вимог діючого законодавства, щодо складання протоколу.

Згідно ст.256 КУпАП, складання протоколу включає в себе, окрім відомостей про правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її підпис, підпис особи яка склала протокол, підпис свідків.

Таким чином, до внесення до протоколу всіх відомостей та підписів передбачених ст.256 КУпАП, він не вважається складеним. ОСОБА_1 була надана можливість ознайомитись з фабулою обвинувачення зазначеного у протоколі, дати пояснення, поставити підпис та отримати копію протоколу, проте вона відмовилася, про що до протоколу було внесено відповідні відомості.

Оцінюючі такі обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що працівниками поліції не було допущено порушень під час складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши у сукупності встановлені обставини та наведені норми матеріального та процесуального права, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Болехівського міського суду від 22 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт