Номер справи 220/1788/23
Номер провадження 3/220/26/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Беспалова В.П.

особи, що притягується

до відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Цуркана В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали, що надійшли з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ТРО 232 БАТ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2023 року о 15-00 год. ОСОБА_1 в с.Іскра, Волноваського району, Донецької області по вул.Центральна, керував транспортним засобом автомобілем «Mercedes», номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та від продуття газоаналізатора «Драгер-6810» відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 13.11.2023 року він після чергування поїхав до магазину, де купив горілку. Там же випив 2 банки напою «Рево», проте за кермо він не сідав. Автомобілем керував ОСОБА_2 . На блокпосту їх зупинив військовий патруль, який викликав працівників поліції і потім останні склади протокол. Зазначив, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не оголошували протокол і він його не читав. Думав, що на нього склали протокол як на власника автомобіля за те, що віз горілку. Додав, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння він не підписував і в його присутності цей акт не складали.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Цуркан В.І. заявив про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні від 02.02.2024 р. про закриття провадження. Відповідно до даного клопотання, 13.11.2023р. ОСОБА_1 у м.Покровське Дніпропетровської області придбав дві банки слабоалкогольного енергетичного напою «Revo Energy» об`ємом по 0.33 л. відразу випив. Після цього він разом з ОСОБА_2 на транспортному засобі поїхали до місця дислокації. Керував транспортним засобом ОСОБА_2 . Під час руху у с.Іскра Великоновосілківського району Донецької області транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 був зупинений військовим патрулем для перевірки. Під час перевірки в салоні транспортного засобу виявлені пляшки з горілкою, тому військовий патруль викликав патруль поліції та уїхав. При перевірці ОСОБА_1 працівники поліції виявили втомлену особу та запропонували скласти адміністративний матеріал за нібито керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження перевірки на медосвідування. Водія ОСОБА_2 залишили з автомобілем на дорозі, а ОСОБА_1 запросили до машини патрульної поліції, яка стояла в стороні від траси, для оформлення матеріалів. Вважає, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 жодним доказом не доведено. Працівники поліції не пропонували пройти перевірку на місці або супроводу до медичної установи, а тільки погоджували з ОСОБА_1 , що він мовби відмовляється, тому ніякої перевірки робиться не буде. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення який наданий суду, у графі «До протоколу додаються» має допис із зазначенням «відео, направлення», а у примірнику протоколу, який виданий ОСОБА_1 , зазначається лише «відео». Також у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» має допис слова із зазначенням: «згоден», а у ОСОБА_1 будь-які пояснення відсутні. Направлення на огляд, складено поза участі ОСОБА_1 , а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати складання та підпису осіб. При цьому ОСОБА_1 його не підписував. Також зазначає, що зміст ст.ст.55, 56, 59 Конституції України роз`яснений не був.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що точної дати він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_1 поїхали до магазину, при цьому за кермом був він, а ОСОБА_1 сидів поруч, оскільки випив напій «Рево». На блокпосту їх зупинили і знайшли горілку. Після цього ОСОБА_1 забрали працівники поліції, а він залишився на місці спілкуватись з працівниками ВСП. Саме тому він не сказав поліцейським, що за кермом знаходився він, а не ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Цуркана В.І., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних самостійних діях: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 575808 від 13.11.2023 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- рапортом старшого інспектора - чергового ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції О.Плисенко згідно якого, 13.11.2023 р. знаходячись на добовому чергуванні на БП «Іскра» було зупинено автомобіль «Mercedes» сірого кольору, який перебуває по європейській реєстрації KOLNT23 під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 , який на момент перевірки керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалися в почервонінні очей, запах алкоголю порожнини роту, порушення мови. Даний факт було зареєстровано та сповіщено СРПП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області.

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими. Наданий суду відеозапис є безперервним та в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа, оскільки відповідних доказів суду не надано. Як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 при спілкуванні з працівником поліції не оспорював факт керування транспортним засобом, ознайомився з протоколом, в якому зазначені обставини правопорушення, в тому числі факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, повідомлений по відсторонення його від керування автомобілем. Заперечень з цього приводу не висловив ані в усній, ані в письмовій формі. Крім того, відеозаписом не зафіксовано сторонніх осіб, присутність яких могла б викликати обґрунтований сумнів щодо керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації. З цих підстав суд ставить під сумнів та не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що автомобілем керував він, а не ОСОБА_1 . Крім того, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується рапортом старшого інспектора - чергового ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції О.Плисенка.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не оголошували протокол і він його не читав, спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, який також підтверджує роз`яснення йому прав.

Суд приймає до уваги доводи захисника про невидачу ОСОБА_3 направлення на медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки наданим суду відеозаписом факт видачі такого направлення не підтверджено. Враховуючи викладене, суд виключає з числа доказів вини ОСОБА_1 долучене до протоколу направлення до Добропільської ЦРЛ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місця зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, не оспорюючи факт вживання алкогольних напоїв, наявність або відсутність відповідного направлення не впливає на обставини, встановлені судом.

З зазначених вище підстав суд також вважає неналежним доказом акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора.

Що стосується розбіжностей у екземплярах протоколу про адміністративне правопорушення, який наданий на розгляд суду, та який знаходиться у ОСОБА_1 , то такі не свідчать про його неналежність та недопустимість та не впливає на встановлені судом та викладені у протоколі обставини вчинення правопорушення. Зазначення у протоколі, який наданий суду, згоди ОСОБА_1 з правопорушенням не має в даному випадку жодного значення, оскільки ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні разом з захисником, надав свої пояснення та заперечення з приводу обставин, викладених у протоколі, і саме вони були враховані судом при розгляді справи. Також не має значення і для обставин, які підлягають встановленню, зазначення у протоколі про наявність в якості додатку до нього направлення на огляд, з підстав, викладених вище.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги надані ОСОБА_1 документи щодо стану здоров`я його дружини при призначенні адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Предметом розгляду даної справи є питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. А отже, дана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , а тому підстави для звільнення останнього від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 20.02.2024 року.

Суддя О.М. Якішина