ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бакумова Олексія Сергійовича на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 10 жовтня 2023 року о 01-30 год. по вул. Леоніда Каденюка, 11 у м. Павлограді Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 3110», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» (0,41 проміле). Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а судове рішення прийняте з порушенням вимог матеріального та процесуального закону. Зазначає, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а посилається на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції. Вказує, що у справі відсутні дані про сервісне технічне обслуговування приладу Драгер, у зв`язку з чим вважає, що результати тесту можуть виходити за межі допустимої похибки на що вливає стан, вік та зношеність сенсорів, умови зберігання приладу і умови вимірювання (температура, вологість), інтенсивність використання приладу, тощо. Наводить в апеляції доводи, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу та не здійснював функції водія, відсутній відеозапис факту керування саме ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі. Враховуючи вищевикладене, захисник стверджує, що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом і в його діях відсутня об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судові засідання 26.01.2024 та 05.02.2024 ОСОБА_1 та його захисник Бакумов О. С. не з`явилась, про час і дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд суд не повідомили та не подавала клопотання про відкладення судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до відсутності доказів керування ОСОБА_1 та порушенні порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме використання неналежного Драгера та відсутність свідків і відеозапису проведення огляду, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на недопустимих доказах, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції поклав в основу судового рішення як докази протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 272726; письмові пояснення правопорушника; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; протоколом №ААД 272726 про результати огляду приладом «Драгер».

За змістом ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У цій справі ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції з використанням спеціальних технічних приладів «Драгер», який показав позитивний результат (0,41 проміле).

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння, регламентований ст. 266 КУпАП, деталізований постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року про затвердження «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

За змістом ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (абзац перший пункту 4 в редакції Постанови КМ № 57 від 20.01.2023).

Аналогічні положення містяться і в пунктах 4, 6, 7 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція з оформлення матеріалів).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Вищевикладені нормативні положення залишились поза увагою суду першої інстанції під час надання оцінки доказам, долучених працівниками поліції до протоколу.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , свідків події інкримінованого правопорушення немає, в протоколі зазначено, що подія зафіксована на відеокамеру № 4601, проте матеріали відеозапису, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, Порядку, Інструкції з оформлення матеріалів, до протоколу не долучені.

Зазначене підтверджується і супровідним листом направлення матеріалів адміністративної справи до суду, де в переліку документів долучених до протоколу, відсутні матеріали відеозапису та письмові пояснення свідків (а.с. 9).

В апеляційній скарзі захисник наводить доводи, що судове рішення прийняте з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, посилаючись на те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції через те що відсутні: свідки, відеозапис, дані про сервісне технічне обслуговування приладу Драгер.

Доводи захисника про відсутність даних про сервісне технічне обслуговування приладу Драгер, апеляційний суд відхиляє, як явно необґрунтовані та такі, що спростовуються роздруківкою з приладу Драгера, згідно з якою останнє калібрування 18.07.2023, а огляд ОСОБА_1 проводився 10.10.2023, тобто в межах річного періоду обов`язкового калібрування (а.с. 2).

Для повноти та всебічності розгляду справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції зробив запит на відеозапису з камери № 4601, посилання на яке є в протоколі про адміністративне правопорушення.

02 лютого 2024 року на електронну адресу суду надійшла відповідь заступника т.в.о. начальника Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.01.2024 за вих. № 41-1735, згідно з якої надати витребуваний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції немає можливості, у зв`язку з закінчення терміну його зберігання 30 діб. Наданий відеозапис з автомобільного відеореєстратора працівників поліції.

Дослідивши два фрагменти відеозапису, встановлено на них зафіксовано, як 10.10.2023 о 01.20 годин (дані згідно відеозапису), працівники поліції зупиняють чорний автомобіль марки Газ, модель 3110, держаний номерний знак не відеозаписі не відображається, та з якого виходять двоє чоловіків. Апеляційний суд не може дійти однозначного висновку, що чоловік, який виходить з місця водія це ОСОБА_1 , оскільки до суду апеляційної інстанції він особисто не з`явився, як і його захисник, а в справі відсутні копії документів, які б посвідчували особу (посвідчення водія, паспорт тощо).

Надані фрагменти відеозапису стосуються зупинки транспортного засобу, проте на ньому не зафіксована процедура проведення огляду водія на стан сп`яніння, починаючи з моменту встановлення відповідних ознак та закінчуючи згодою (або не згодою) водія з результатами огляду на місці, складенням протоколу та його підписання особою.

Таким чином, працівники поліції не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали відеозапису проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних приладів, чим порушили вищевикладені вимоги ст. 266 КУпАП, Порядку, Інструкції з оформлення матеріалів, що є результатом визнання такого огляду недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відсутність матеріалів відеозапису, позбавляють можливості апеляційний суд перевірити інші доводи апеляційної скарги захисника, достовірність письмових пояснень ОСОБА_1 , які написані працівником поліції, а також достовірність інших документів провадження, зокрема акта огляду на стан сп`яніння та факт роз`яснення ОСОБА_1 процедури проведення такого огляду, зокрема його право не погоджуватись з результатами Драгера і що в такому випадку працівники поліції зобов`язані, у разі його згоди, доставити водія до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання чи притягнуто особу до відповідальності на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Вимоги щодо складання та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, визначає стаття 256 КУпАП.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, а також достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Згідно з положеннями статей 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Положеннями КУпАП закріплено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.

Слід зазначити, що згідно положень частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даній справі такий обов`язок покладений на Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

ЄСПЛ у рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції. Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилась від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджений доказами, зокрема оглядом, проведеним у встановленому законом порядку, передбаченим ст. 266 КУпАП та відповідним Порядком.

Формулювання в протоколі про адміністративне правопорушення слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Вказані положення закон суд першої інстанції не виконав належним чином, не дав належну оцінку документа, які долучені до протоколу працівниками поліції з точки зору їх допустимості та достовірності та дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бакумова Олексія Сергійовича задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун