КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/5/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Київ

справа № 361/7068/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Галича Олександра Миколайовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Галича Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Галича О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 проїжджаючи блок-пост був зупинений працівником поліції для огляду його автомобіля. Одразу після огляду автомобіля, працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній пояснив, що алкогольні напої він не вживає та не вживав. ОСОБА_1 було запропоновано працівником поліції пройти огляд на місці зупинки на газоаналізатор Алкотест, на що ОСОБА_1 погодився та не заперечував. Поліцейський відійшов до свого автомобіля та почав дзвонити по своєму мобільному телефону. Після спливу приблизно 10 хвилин, він підійшов до ОСОБА_1 та повідомив, що в нього газоаналізатора Алкотест не має та треба почекати приблизно 40 хвилин поки його привезе інший патруль поліції.

Вказував, що оскільки ОСОБА_1 поспішав на роботу, де він повинен був бути о 10.00 в м. Києві, він запропонував поліцейському разом з ним проїхати для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров`я. Поліцейський повідомив, що він нікуди їхати не збирається, він несе службу на блок-пості і йому заборонено покидати місце служби. Також повідомив, що якщо ОСОБА_1 хоче, то може сам їхати до будь-якого закладу охорони здоров`я.

Зазначав, що після складання протоколу, ОСОБА_1 сів до власного автомобіля та поїхав на роботу до м. Києва. Показавшись на роботі, він одразу поїхав до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерпія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 де звернувся із самозверненням про проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Посилався на те, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складеному о 12 год. 29 хв. КНП «КМНКЛ «Соціотерпія», ОСОБА_1 не перебуває у стані сп`яніння.

Вказував, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначав, що у випадку з ОСОБА_1 , поліцейським не застосовувались технічні засоби відеозапису, останнім не зазначено в рапорті щодо неможливості застосування таких засобів, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення він зазначає, що додає боді-камеру №114. При цьому, адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 не містять диску із записом.

Посилався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський зазначав, що він складався у присутності двох свідків. Однак, при складанні протоколу, поліцейський взагалі не зупиняв жодний автомобіль, щоб залучити свідків. До ОСОБА_1 взагалі ніякі свідки не підходили та їх там взагалі не було. Свідки які були залучені поліцейським несли службу на блок-пості разом з поліцейським, а тому не могли бути залучені поліцейським в якості свідків.

Також захисник-адвокат Галич О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року.

Посилався на те, що 15 серпня 2023 року йому не було повідомлено про результат розгляду справи та копію постанови видано не було.

Вказував, що копію оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 30 серпня 2023 року.

Захисник-адвокат Галич О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення захисника-адвоката Галича О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 15 серпня 2023 року, а її копію отримав адвокат Галич О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 30 серпня 2023 року в суді першої інстанції, що підтверджується заявою про видачу копії постанови.

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з моменту отримання постанови, а саме 04 вересня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.3, 6, 7 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№232102, 29 листопада 2022 року о 09.50 год. в Київській області Броварський район с.Пухівка, вул. Центральна, 1 (блок-пост), водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Водій у встановленому законом порядку на місці зупинки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 чи у БКЛ відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2022 року серії ААБ№232102;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 листопада 2022 року;

письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 листопада 2022 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «DRAGER» та в лікарняному закладі у встановленому порядку водій відмовився в їх присутності;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 та у БКЛ, тому відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 так і у БКЛ.

Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2022 року серії ААБ№232102, у ньому ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначив, що він відмовився з причини відсутності часу (поспішав).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги як належний та допустимий доказ копію довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерпія», згідно якої у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не порушення п.2.9 а - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у випадку з ОСОБА_1 поліцейським не застосовувались технічні засоби відеозапису, останнім не зазначено в рапорті щодо неможливості застосування таких засобів, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський зазначає, що додає боді-камеру №114, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків, що відповідає положенням ч.2 ст.266 КУпАП.

З відповіді Броварського РУП ГУНП в Київській області від 07 червня 2023 року вбачається, що фото - відео матеріали не збереглися у зв`язку з закінченням строку зберігання.

У судове засідання суду апеляційної інстанції викликалися свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для дачі пояснень, однак останні у судове засідання не з`явилися.

Отже, письмові пояснення свідків є належним та допустимим доказом, оскільки містять фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що згідно з ч.2 ст.266 КУпАП присутність свідків при огляді водія на стан сп`яніння, пов`язана лише із встановленням обставини щодо огляду чи відмови водія у їх присутності від проходження огляду, а їх письмові пояснення суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у поліцейського не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відсторонений він від керування поліцейським не був, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказане не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Галич Олександру Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Галича Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.