Номер провадження: 33/813/484/24
Номер справи місцевого суду: 523/4896/23
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Згоди Олексія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 05.01.2024 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Згода О.О. подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи та не знав про її розгляд взагалі, до 26.12.2023 року не отримував копію оскаржуваної постанови суду. З цих підстав апелянт просить поновити строк.

Також 29.01.2024 року сторона захисту додатково надала до апеляційного суду пояснення, в яких зазначено, що підписи, які вчиненні в протоколі про адміністративне правопорушення, в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та в розписці про отримання копії оскаржуваної постанови, вчиненні різними особами. Крім того, сторона захисту заперечує проти належності (відповідності законодавству) вручення учаснику процесу рекомендованих відправлень по справі згідно наявних в справі рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Дані пояснення сторона захисту просить також врахувати під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом 11 жовтня 2023 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду - 05.01.2024 року, тобто зі порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше двох місяців.

Як встановлено оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 413512 вбачається, що ОСОБА_1 під розписку був повідомлений співробітником поліції, що розгляд адміністративної справи за даним протоколом відбудеться в Суворовському районному суді м. Одеси. Крім того, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що з даним протоколом ознайомлений та внесені про нього дані, зокрема номер мобільного телефону та адреса проживання, - правильні (а. с. 2).

Згідно довідки про доставку смс 23.03.2023 року на номер телефону: НОМЕР_1 , що відповідає номеру телефону учасника процесу, що вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, доставлено смс-повідомлення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, що призначене у справі на 25.04.2023 року на 14-30 год. (а. с. 8).

Відповідно довідки про доставку смс встановлено, що 27.04.2023 року на номер телефону: НОМЕР_1 , що відповідає номеру телефону учасника процесу, що вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, відправлено смс-повідомлення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, що призначене у справі на 31.05.2023 року на 09-15 год. Повідомлення доставлено (а. с. 8а).

Також матеріали справи містять оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, згідно якого ОСОБА_1 викликався у судове засідання, що призначене на 31.05.2023 року на 09-15 год. (а. с. 9).

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав судову кореспонденцію про виклик його до суду на 31.05.2023 року на 09-15 год. за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає адресі учасника процесу, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 10).

Судова кореспонденція про виклик ОСОБА_1 до судового засідання, що призначене на 31.07.2023 року на 11-00 год., судом не відправлена адресату, у зв`язку з відсутністю маркової продукції (а. с. 11).

Судова кореспонденція про виклик до судового засідання, що призначене на 11.10.2023 року на 14-05 год., що відправлена адресату ОСОБА_1 на його адресу: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі учасника процесу, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, повернулась до суду з відміткою пошти від 03.10.2023 року: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 11а-12).

Щодо посилань апелянта про вчинення підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та в розписці про отримання копії оскаржуваної постанови різними особами, то апеляційний суд такі твердження не приймає, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, наприклад висновком експерта про здійснення почеркознавчого дослідження даних документів, яким підтверджено здійснення підписання вказаних документів різними особами. За відсутності таких доказів, у апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів приналежність даних підписів ОСОБА_1 , оскільки вони вчиненні за присутності посадових осіб, зокрема: працівника поліції, робітника відділення пошти та співробітника суду.

Стосовно тверджень апелянта про порушення порядку вручення поштових відправлень, то апеляційний суд зазначає, що згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку), рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Відповідно до п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку.

Під час вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» адресат (одержувач) підтверджує такий факт своїм підписом та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище у спосіб та відповідно до порядку, що встановлені оператором поштового зв`язку.

Відповідні дані про вручення поштового відправлення також повинні містити інформацію про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Інформація про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається до суду.

Апеляційним судом згідно матеріалів справи не встановлено порушень вищевказаних положень нормативно-правового акту під час вручення судової кореспонденції по цій справі, а апелянт не надає жодних доказів на підтвердження таких порушень, зокрема копію скарги на дії працівників АТ «Укрпошта», у зв`язку з чим посилання скаржника про порушення порядку вручення поштових відправлень у справі судом не приймаються.

За вищевказаних обставин, апеляційний суд також сприймає критично посилання апелянта, що ОСОБА_1 взагалі не знав про розгляд даної справи.

Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 26.12.2023 року, то апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Отже, дослідженням матеріалів даної справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Суворовському районному суді м. Одеси. Проте ОСОБА_1 не виказав належної зацікавленості в розгляді справи та своєчасно не отримав інформацію про результати її розгляду, а також копії судового рішення в ній. При цьому, з практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року була надіслана судом до реєстру 20.11.2023 року та оприлюднена на сайті реєстру 22.11.2023 року.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б узгоджувались з матеріалами справи та не суперечили їм.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Згоді О.О. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Згоди Олексія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Згоди Олексія Олександровича на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе