Справа № 509/7512/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 195408 від 10.12.2023 року гр. ОСОБА_1 10.12.2023 року о 19:40 год в Одеській області, Одеському районі, смт Великодолинське, вул. Світла, 1, керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та допустив наїзд на перешкоду ворота. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих немає, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 195409 від 10.12.2023 року гр. ОСОБА_1 10.12.2023 року о 19:40 год в Одеській області, Одеському районі, смт Великодолинське, вул. Світла, 1, керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду у медичному закладі та від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився що зафіксовано працівником поліції на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою судді від 01.02.2024 року матеріали об`єднані на підставі ст. 36 КУпАП в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою зазначеною в протоколі, проте поштова кореспонденція повернута на адресу суду неврученою.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийняття судових рішень функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України» суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи процесуальні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і час перебування справи в провадженні суду, суд вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справу у відсутність

правопорушника, визнавши причини його неявки в судове засідання неповажними, враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, яка не вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до відповідальності за ст.130 та ст. 124 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 195408 від 10.12.2023 у якому визначено: ОСОБА_1 10.12.2023 року о 19:40 год в Одеській області, Одеському районі, смт Великодолинське, вул. Світла, 1, керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та допустив наїзд на перешкоду ворота. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих немає, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, суд зазначає що викладене в фабулі протоколу не узгоджується з долученими письмовими доказами та відеодоказами які містяться в матеріалах справи, оскільки факт зіткнення з транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з воротами не підтверджений жодним чином, в поясненнях гр. ОСОБА_2 , який є охоронцем підприємства зазначено що він побачив світло, потім почув удар, підійшовши ближче побачив транспортний засіб Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , який в`їхав у ворота підприємства. На відеозаписі з місця події також був присутній охоронець, на запитання працівника поліції відповів, що побачив що горить світло, тому підійшов, момент удару в ворота він не бачив. Коли побачив автомобіль що стояв, подзвонив своєму керівнику, той уже викликав охорону чи поліцію, тобто між письмовими поясненнями та поясненнями на відеозаписі охоронця підприємства містяться значні розбіжності щодо наявності зіткнення транспортного засобу, чи був він очевидцем чи ні.

В схемі ДТП від 10.12.2023 року зазначено про пошкодження транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , а саме подряпини переднього бамперу, проте відомості про технічні пошкодження автомобіля відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення.

З відео також слідує, що водій надав пояснення що дана подряпина на бампері уже була наявна, з воротами зіткнення не було. Жодних свідків того що транспортний засіб наїхав на ворота підприємства немає, сліди від зіткнення на воротах відсутні, про них не вказано в протоколі. Крім того, працівник поліції спочатку зазначив що жодних вм`ятин на автомобілі немає, потім зауважив про царапини на передньому бампері.

Згідно з диспозицією ст. 124КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, умовою настання відповідальності за ст. 124КУпАП є "загибель або поранення людей чи пошкодження транспортних засобів", тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного чи загибель або поранення людей.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, порушенням в цьому випадку є те, що не була врахована дорожня обстановка, яка визначається як "сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху..." (п. 1.10 ПДР). Крім того, знову йдеться про безпечне керування, визначення якого в ПДР взагалі відсутнє.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що жодних доказів того що водій допустив зіткнення з воротами 10.12.2023 року о 19:40 год. не має, свідків вказаного зіткнення також немає, в протоколі відсутнє зазначення щодо технічних пошкоджень транспортного засобу, пошкодження воріт також не описано,

З урахуванням вищевикладеного, оскільки як слідує із матеріалів справи, у ОСОБА_1 хоча наявна подряпина на передньому бампері, проте доказів не надано що вона відбулася внаслідок зіткнення з воротами підприємства за адресою: Одеська область, Одеський район, смт Великодолинське, вул. Світла, 16, жодних наслідків не наступило, суд вважає за необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки наявність механічних ушкоджень власного технічного засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 195409 від 10.12.2023 року, слідує, що гр. ОСОБА_1 10.12.2023 року о 19:40 год в Одеській області, Одеському районі, смт Великодолинське, вул. Світла, 1, керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду у медичному закладі та від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився що зафіксовано працівником поліції на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції);

б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації, (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 5 розділ II), затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак, при дослідженні в судовому засіданні відеозапису, долученого до справи встановлено, що відеозапис не відповідає фабулі протоколу, адже факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 відсутній, хоча про даний факт вказано в протоколі. На відеозаписі міститься фрагмент відео тривалістю 09:00 хв розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції щодо зіткнення, та наявності подряпини на передньому бампері, весь цей час ОСОБА_1 перебував всередині авто, яке не здійснювало рух. В подальшому працівник запитав чи ОСОБА_3 проїде на експертизу в медичний заклад, на що останній відмововився, та зазначив що через два метри знаходиться його будинок, він знаходиться на даній території лише з метою передати корм тваринам. Тому не можливо встановити послідовність подій в хронологічному порядку. Поряд з цим, на відео не зафіксовано основну складову адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факт керування ОСОБА_1 вищевказаним автомобілем, наявне лише підтвердження спілкування з працівниками поліції. В наступному працівник поліції запропонував продути алкотестер Драгер, гр. ОСОБА_1 зазначив що нічого продувати не буде, запах який можливо відчувають працівники поліції то є запах одеколону, він не вживав жодні напої, та не буде нікуди їхати з поліцією.

На підтвердження вини ОСОБА_1 також долучено рапорт поліцейського, пояснення гр. ОСОБА_2 .

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Стосовно охоронця ОСОБА_2 який надавав письмові пояснення щодо вищевказаних подій, суд викликав останнього в судове засідання з метою підтвердження викладеного ним в поясненнях, а також з метою спростування робіжностей які містяься на відео - усні пояснення та письмові пояснення, проте особа в судове засідання не зявилася. Викликався засобами телефонного зв"язку, що підтверджується телефонограмою секретаря судового засідання.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У випадку, коли наявні розбіжності щодо визначення природи (процесуальної чи матеріальної) окремого правового положення у національному законодавстві та практиці ЄСПЛ, то перевага повинна надаватися тому підходу, який є більш сприятливим для особи. Це випливає із принципів дії Конвенції, зокрема субсидіарності та мінімальних стандартів держава повинна забезпечити особі мінімальний рівень захисту, гарантований Конвенцією, що не виключає встановлення в національному законодавстві вищих стандартів прав людини.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом не було здобуто достатніх допустимих і належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, 124, ч.2 ст. 38, 4 ч. 1 ст. 247, ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко