справа № 372/3988/23 головуючий у суді І інстанції Кравченко М.В.
провадження № 33/824/1257/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову про адміністративне правопорушення судді Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 16 січня 2024 року подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції, у якій просив скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом проголошення постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи, визначені ст. 294 КУпАП, розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Отже, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В поданій 16 січня 2024 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року, що позбавляє апеляційний суд можливості вирішення питання про поновлення пропущеного строку при відсутності відповідної заяви та/або клопотання апелянта про поновлення такого строку, за власною ініціативою суду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003).

При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 294 КУпАП) і такий десятиденний строк апелянт ОСОБА_1 пропустив, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до суду не подавав, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду у порядку, передбаченому КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову про адміністративне правопорушення судді Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року - повернути.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко