Справа № 513/278/23
Провадження № 3/513/1/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретарів судового засідання Фабрикатор Н.В., Шевченко Є.Д., перекладача Харітонової С.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Реу Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 28 грудня 2000 року,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

15 лютого 2023 року о 16 годині 49 хвилин, ОСОБА_1 , в с.Новоселівка по вул. Павлова керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестер Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що в той день займався похованням, і він був задіяний з самого ранку. Там була його мати, вона його попросила привезти все що було необхідно для похорону. Приблизно пів на п`яту вечора він заїхав зі своєю тіткою ОСОБА_2 у двір, яку попросила привезти його мама. Він побачив, що за ручку дверей смикає людина у поліцейській формі. Він злякався, відкрив вікно, дві людини підійшли і запитали у нього документи. Він зрозумів що треба їхати у лікарню. На той час працівники військкомату збирали хлопців. Так як у нього місячна дитина, він злякався і відмовився кудись їхати. Свідків цьому був цілий двір. Якщо б він з початку зрозумів, що мова йде про п`янку, то була б інша розмова. Він побоявся, щоб його не забрали на війну, так як у нього троє дітей. Алкогольні напої взагалі не вживає, оскільки стан його здоров`я йому не дозволяє. Коли він їхав, він не бачив, що його переслідує поліція, ніякого сигналу він не чув. Побачив уже коли повертав у двір, вони смикали за ручку дверей. У дворі було двоє працівників поліції, вони не представились. Він не пам`ятає, щоб працівники поліції пояснили йому причину зупинки. Вони запропонували поїхати до лікарні. На місці права йому не роз`яснювали. В селі на той час перебували працівники військкомату, які стояли за поворотом. Він злякався, оскільки у нього троє дітей, а документів офіційно підтверджуючих цей факт в нього ще не було. Документи він зробив приблизно через місяць після події. В протоколі працівники поліції не пропонували розписуватись. Взагалі на місці працівники поліції нічого не писали і не складали. Про те, що стосовно нього складений адміністративний протокол, він дізнався вже, коли прийшла йому повістка з суду. До того як заїхати у двір, він працівників поліції не бачив, жодних сигналів, маячків нічого не було. Якщо б він бачив раніше, що працівники поліції його намагаються зупинити, або якщо б він бачив якісь маячки, він би зупинився. На сьогоднішній день, йому вже відомо що таке Драгер, а на той час йому було не відомо. Посвідчення у нього не було.

Представник адвокат Реу Г.В. просив провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у його поясненнях.

Свідок ОСОБА_3 показала, що у лютому минулого року ОСОБА_4 приїхав до неї до дому забрати її читати псалтир на похороні. Як тільки вони заїхали на середину подвір`я, ззаду за ними відразу до подвір`я зайшли працівники поліції та військкомату. В тому подвір`ї живе жінка покійного ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6 . ОСОБА_7 на подвір`я були відкриті. Коли ОСОБА_8 зупинив машину, до машини підійшли три чоловіка, двоє з них були поліцейські, а один з них військовий. Вони підійшли і почали розмову з ОСОБА_8 , запитували його де він був, вимагали документи. ОСОБА_8 щось їм відповідав і говорив, що він не пив. Вона сиділа на передньому сидінні поряд з ОСОБА_8 . Потім вона вийшла з машини і пішла в дім. Ніяких звукових сигналів вона не бачила, ані коли вони їхали, ані коли зупинились. Вона не чула чи пропонували працівники поліції Григорію продути у прилад Драгер, або проїхати до лікарні на медичний огляд. ОСОБА_8 характеризує як гарну людину, і стверджує, що ОСОБА_8 у той день не був напідпитку.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що це було 15 лютого 2023 року, її сестра ховала чоловіка. В той час вони були всі в дворі. ОСОБА_8 поїхав за ОСОБА_3 , щоб привести її до будинку сестри, щоб та читала Псалтир. Коли ОСОБА_8 заїхав у двір, за ним відразу зайшли двоє поліцейських, а за ними ще один військовий. Вона сказала поліцейським та військовому, що хлопці, тут поховання, але працівники поліції ніяк на неї не реагували і нічого не говорили. Власником домоволодіння є ОСОБА_10 . З ОСОБА_8 між собою вони говорили тихо, про що розмовляли, вона не чула. Вона говорила з військовим, а він казав її, чому він не зупинився. ОСОБА_7 були відкриті повністю. Знаходячись у дворі, вона не чула щоб поліцейська машина подавала якісь сигнали. Вона не була присутня під час розмови ОСОБА_8 з поліцейськими. На передодні цього, 30 або 31 січня 2023 ОСОБА_8 привіз до дому дружину з пологового, це вже третя дитина у ОСОБА_8 , і він дуже боявся що його схватять та заберуть, адже на той час документів підтверджуючих статус багатодітного батька в нього не було. ОСОБА_8 взагалі не вживає спиртних напоїв, він ходить до церкви, допомагає батюшкі, а такі люди взагалі не п`ють спиртне. ОСОБА_4 взагалі не вживає спиртних напоїв, йому не дозволяє здоров`я.

Свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_4 є її племінником. Спочатку вона знаходилася в будинку, потім коли вийшла, побачила поліцейських аж в кінці двору. Всім відомо, що зараз всі бояться поліцейських, адже вони ходять разом з військовими. Вона попросила ОСОБА_8 привезти ОСОБА_12 , і він поїхав за її дорученням. Поліцейські без дозволу зайшли у двір, аж в самий кінець двору, їм повідомили, що тут похорон. Ніяких сигналів вона не чула, вона перебувала у будинку. Вона не чула про що розмовляли поліцейські з ОСОБА_8 . В той день, ОСОБА_8 цілий день їздив то в одне місце, то в інше, допомагав організувати похорон, відвозив та привозив копачів. В той день, після того як працівники поліції поїхали, ОСОБА_8 більше нікуди не їздив. В машині з ОСОБА_8 була тільки ОСОБА_13 , яка сиділа біля нього на передньому сидінні. На задньому сидінні нікого не було.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що в той день відбувався похорон та ОСОБА_8 попросили з`їздити за покупками, він також привіз із кладовища хлопців та привіз бабусю. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила як ОСОБА_8 заїжджає у двір, а поліцейський тягне за ручку автомобіля, але ОСОБА_8 все одно продовжує рух та заїжджає у кінець двору. Зайшло два працівника поліції, а також дві особи були у військовій формі. На вулиці стояла машина схожа на машину військових. Також, зазначила, що ОСОБА_8 дуже порядний хлопець. Жодних сигналів сирен не чула. Поліцейський просив ОСОБА_8 відкрити двері, однак він не відкривав, напевно злякався. Потім вона повернулась на кухню.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

В п.8.9. Правил дорожнього руху зазначається, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відео записом з місця події, на якому зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також відмова від проходження огляду в медичному закладі.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, з реєстратора патрульного автомобілю 16:49 15 лютого 2023 року працівники рухаються за автомобілем НОМЕР_3 , в подальшому до зупинки транспортного засобу та його заїзду у двір, працівник поліції подає сигнал рукою про зупинку автомобілю, з відео 0004_1, яке розпочинається 16:49 годині 15 лютого 2023 року, інспектор поліції підходить до машини, однак дверцята автомобілю зачинені та транспортний засіб заїжджає у двір та продовжує свій рух, ігноруючи вимогу поліцейського. Будь-яких заперечень щодо перебування працівників поліції на території подвір`я не надходить, та вони підходять до транспортного засобу. Після чого поліцейський запитує: «Чому Ви не зупинились, синій, червоний сигнал?», - на що ОСОБА_1 відповідає: «Я сьогодні нікому не вірю», та зазначає: «що я сьогодні з машини не вийду». Також, на пропозицію працівника поліції продути у прилад Драгер та проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння відмовляється (16:52), як і відмовляється від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Працівники поліції були в установленій формі одягу, мали нагрудний знак, вони вийшли із службового автомобілю, підійшли до автомобілю, однак на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 зазначає, що він в той день нікому не вірить.

Твердження захисника про те, що в порушення вимог чинного законодавства працівники поліції без дозволу власника або без вмотивованого рішення суду зайшли на територію домоволодіння, не беруться до уваги, оскільки, як вбачається із відеозапису, наявного у матеріалах справи, на законну вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не зупинив транспортний засіб, а заїхав на подвір`я, що і стало підставою для перебування поліцейських на даній території.

Верховний Суд вже вказував, що законодавчі гарантії щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи спрямовані на реалізацію захисту прав особи від зловживань правоохоронних органів, які здійснюють проникнення. Разом з цим вказані гарантії забезпечують насамперед дотримання прав саме володільця/користувача вказаним житлом чи майном, а не третіх осіб, які до вказаного житла чи майна не мають ніякого відношення (постанова від 18 липня 2022 року у справі 698/937/13-к).

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що ворота домоволодіння в той день були відчинені протягом всього дня, у зв`язку із організацією процедури поховання.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги посилання на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, оскільки в ній йде мова про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, складеної на водія, який на вимогу працівника поліції не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На відміну від вимоги поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Отже правова позиція Верховного Суду у справі № 686/11314/17 стосується іншої правої ситуації.

Свідки, які були допитані під час судового розгляду, підтвердили, що дійсно працівники поліції були на території подвір`я, однак про що вони розмовляли із ОСОБА_1 , вони не чули, лише зазначали, що ОСОБА_1 є порядним громадянином, характеризується позитивно та у нього народилась третя дитина, що жодним чином не спростовує не виконання законної вимоги працівника поліції. Крім того, свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні також вказала, що працівник поліції підходив до автомобілю в якому перебував ОСОБА_1 та тримався за дверцята автомобілю, однак ОСОБА_1 продовжив рух автомобілю заїхавши у подвір`я.

Також, суд звертає увагу, що норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього - ПДР не містять.

Після розгляду відводу судді Рязановій К.Ю. представник ОСОБА_1 адвокат Реу Г.В. залишив залу судового засідання, що розцінюється судом як неповага до суду та зловживання правом, що також спрямовано на затягування розгляду справи, яка неодноразово протягом року відкладалась саме за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Реу Г.В.

Суд звертає увагу, що після залишенням представником ОСОБА_15 зали судового засідання, судом жодні дії не вчинялись, особи не допитувались, чергове відкладення розгляду справи позбавить суд можливості розглянути справи у строки визначенні ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суд, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова