КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/253/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Колесніченко М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року в складі судді Смик С. І., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

18.11.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк В. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме не вказано за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в нього згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗУкраїни №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Під час початку спілкування поліцейський сказав ОСОБА_1 , що з салону автомобіля чутно запах алкоголю. На що останній та його товариш повідомили, що товариш вживав алкоголь. Жодних ознак стану сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , поліцейський не називав до тих пір, поки останній не почав питати про посвідчення та виясняти процедуру. Поліцейським він неодноразово казав, що не буде проходити огляд на місці зупинки, а буде проходити огляд лише в лікарні.

Зазначив, що надані відеоматеріали не містять безперервної фіксації подій, відеозапис з моменту початку переривається тричі. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис на DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис змінювався або коригувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, доданий до протоколу відеозапис просить визнати неналежним та недопустимим доказом по справі.

Також зазначив, що працівник поліції заперечував проти виклику адвоката та не хотів надати ОСОБА_1 таку можливість.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не повинен містити виправлень або внесень додаткових відомостей після закінчення його складання. Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено одним з додатків - акт огляду та взято його в дужки, хоча матеріали справи такий документ не містять. В протокол, всупереч КУпАП, внесено додаткові відомості, а саме «Печерський РС». Направлення виписане в 22 год. 00 хв., як раз в той час як, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Направлення не містить відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та не містить ознак сп`яніння, нібито виявлених у нього.

Зазначив, що направлення ОСОБА_1 не видавалось, про його складання повідомлено при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи не вбачається, що працівниками поліції здійснено тимчасове затримання транспортного засобу , що підтверджує доводи ОСОБА_1 про необґрунтованість його підозри зі сторони працівників поліції щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Вознюк В. А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №528592, 16 вересня 2023 року о 22 год. 00 хв., в м. Києві по вул. В. Васильківська, 129, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Infiniti Q50, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , у останнього працівник поліції запитав, чи вживав він алкогольні напої, на що останній позитивно кивнув, зазначивши, що вживав : «Десь 3 години тому». На пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на місці зупинки, останній відмовився. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 погодився з умовою, що вони поїдуть до лікаря на його машині.

Вказані дії водія працівниками поліції обґрунтовано було розцінені як відмова від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, в чому полягає суть адміністративного правопорушення - відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Не зазначення в протоколі переліку ознак алкогольного сп`яніння, які було виявлено у особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не свідчить про те, що суть обвинувачення не відповідає ознакам складу даного правопорушення.

Виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, зафіксовано працівниками поліції на технічний прилад, що має функцію відеозапису.

Наявність вказаних ознак алкогольного сп`яніння, а також пояснення самого водія про те, що він вживав алкогольні напої «десь 3 години тому», свідчить про законність вимоги працівників поліції та обґрунтованість підстав проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду, підстав для визнання його неналежним чи недопустимим доказом судом не встановлено.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З огляду на те, що огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився, відсутність акту огляду на визначення такого стану правового значення не має.

З цих же підстав суд відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що в направленні на проведення огляду ОСОБА_1 не видавалось, а при його складенні зазначено годину, коли відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 не було забезпечено право на правову допомогу також на правильність висновків суду не впливає.

Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, право особи на користування юридичною допомогою адвоката передбачено при розгляді справи по суті.

При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також забезпечувати участь адвоката при проведенні такого огляду.

Відсутність належних доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк