Справа № 456/4905/23
Провадження № 3/456/13/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

02 лютого 2024 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката Дмитрович Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія КНП «Стрийська ЦРЛ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_1 , 15.09.2023 о 01:39 год. по вул. Львівська, 30 в м. Стрий Львівської області керував автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820», ARLJ 0418, результат тесту 1,04‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №1377, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правова позиція сторони захисту.

14 листопада 2023 року на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в яких зазначено, що даного правопорушення він не вчиняв, а усі надані суду адміністративні матеріали складені працівниками поліції з грубим порушенням процесуального законодавства України та свідчать виключно про відсутність складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу суду, що під час так званої зупинки транспортного засобу, незважаючи на те, що він був не згідний з результатами медичного огляду за допомогою притстрою «Драгер 6820», йому не було виписано направлення на проходження медичного огляду в медичному закладі (не підтверджено відеодоказом виписки такого) та не було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі. Зазначає, що інспектор поліції ОСОБА_2 надав йому пристрій «Драгер 6820» для проходження ним медогляду вже з розпакованою та використаною трубкою для дихання, що вбачається з відеодоказу, долученого до матеріалів справи, а відтак такі результати проведеного на місці медичного огляду не можуть братись до уваги як належні та допустимі докази. З наданого до суду відео вбачається, що таке перервано о 01:45 год., при цьому на відео не зафіксовано факт виписки поліцейськими йому направлення, яке нібито було оформлене 15.09.2023 о 01:43 год. Окрім цього, в доданих до матеріалів справи доказах відсутнє відео, на якому він проходить медогляд в медичному закладі та відсутні покази свідків такого факту, що є недопустимо при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.В складеному на нього протоколі про адміністративне правопорушення від 15.09.2023 значиться, що він нібито відмовився давати пояснення, що не відповідає дійсності, так як працівники поліції йому не дали можливості такого зробити. Вказує, що з відеодоказу чітко видно, що працівник поліції нібито везе його в медичний заклад, при цьому виключає відеофіксатор на нагрудній камері, що є грубим порушенням ч.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, де чітко визначено, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водії перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.Натомість, посадовою особою, яка склала протокол не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо нього про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення, зокрема не доведено факт його перебування у стані сп`яніння.Матеріали справи не містять відеозапису, на якому була б зафіксована згода або ж його незгода на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також відеозапис самого огляду на стан сп`яніння.Також з даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції у порушення ч. 4 ст. 256 КУпАП не були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі ст.63 Конституції України. Враховуючи вищевикладене, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому є недійсний, у зв`язку з чим не може бути прийнятий судом, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписів недопустимими доказами. За наведених обставин вважає, що такі протиправні дії працівників Стрийського взводу поліції з приводу оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2023 спростовуються як усіма письмовими, так і відеодоказами наявними в матеріалах справи, а тому є усі підстави для закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. При цьому просить суд в даному випадку звернути увагу, що направлення на проходження ним медогляду в медичному закладі було нібито виписане з підробкою часу створення такого працівниками поліції, а відеодоказу самого проходження огляду немає та ненадано відомості проходження такого і не складено акту про відмову від проходження такого, що дає усі підстави для закриття провадження у справі за недостатністю належних і допустимих доказів та недоведеністю його вини. Також просить суд врахувати призумцію невинуватості, закріплену в Конституції України та усі вищевказані нормативні акти, які були порушені працівниками поліції при оформлення на нього даних адміністративних матеріалів.

04 січня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Дмитрович Н.В., яка здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання адвокат зазначила, що виходячи з п.11 ч.1 ст. 23 та п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі порушення ПДР водієм. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено диск із копією відеозапису із нагрудної камери поліцейського, на якому відображено рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не порушуючи правил дорожнього руху. На вимогу поліцейського звуковим сигналом про зупинку автомобіля ОСОБА_1 зупинився. Не представившись, не повідомивши про причину зупинки працівники поліції наказали ОСОБА_1 сісти в службовий автомобіль, при цьому не встановивши його особу, звернулися до ОСОБА_1 по імені та по батькові, нібито знали його раніше та запитали, чи не вживав він алкогольні напої. З такої поведінки вбачається упереджене ставлення працівників поліції, а можливо особиста неприязнь. Почувши заперечення ОСОБА_1 , працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , достовірно знаючи що тверезий, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 тричі продув трубку алкотестера, на відеозаписі на табло не видно показника кількості проміле, які нібито виявлено у ОСОБА_1 , однак поліцейський вказав, що показник становить 1,04 проміле. У роздруківці до тесту зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в ньому, хоча на відеозаписі відсутній доказ відмови від підпису. Окрім того на відеозаписі зазначено час проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння 01.44 год., а на роздруківці до тексту зазначено час 1.41. До матеріалів справи додатно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що о 01:43 год. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до заклду охорони здоровя КНП «Стрийська ЦРЛ», від проходження якого відмовився, що фактично не відповідає дійсності та стверджується відеозаписом. У запереченні ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушеня за ч.1 ст. 130 КУпАП, який долучений до матеріалів справи, зазначені всі порушення поліцейських, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. За наведених обставин вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться жодними належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та повідомив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Йому передзвонив ОСОБА_3 і попросив забрати автомобіль. Він під`їхав на вул. Львівську в м. Стрий Львівської області, забрав автомобіль і коли почав рух автомобілем, його одразу зупинили працівники поліції та сказали, що він нього чути алкоголем. Він продув «Драгер», протокол працівники поліції не пропонували підписувати.

Адвокат Дмитрович Н.В., яка здійснює захист інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Показання свідків в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що працює інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області та у вересні 2023 року було зупинено автомобіль ШМД, під керуванням ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водій відмовився пройти огляд, тому його було доставлено в лікарню для огляду, де встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та останній був відстороний від керування транспортним засобом. В медичному закладі черговий лікар пояснив, що автомобіль на чергуванні, тому було прийнято рішення, що приїде інший водій та забере транспортний засіб. На місце події по вул. Львіській приїхав ОСОБА_1 , написав розписку, що буде в подальшому керувати автомобілем ШМД, однак напарник зауважив, що у ОСОБА_5 також наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому було прийнято рішення його зупинити та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився. Тест виявився позитивним, тому напарник сів за кермо автомобіля ШМД та вони доставили автомобіль до лікарні. На відео видно, як водій продув прилад «Драгер» і був згідний з результатом і потреби їхати в медичний заклад не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що працює інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, під час чергування по вул. Львівській був зупинений автомобіль ШМД, водій якого перебував в стані алкогольного сп`яніння. Забрати автомобіль приїхав ОСОБА_1 , який написав розписку, що він забирає транспортний засіб. З ОСОБА_1 спілкувався інспектор Ладан П.М. Коли ОСОБА_1 сів за кермо та почав рух, він запитав у ОСОБА_2 , чи не чув він від водія запах алкоголю, бо в нього виникла підозра, що в нього також наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Тому вони його наздогнали, зупинили та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій погодився, результат був позитивний. ОСОБА_1 був згідний з результатом, їхати в медичний заклад не хотів.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводи адвоката Дмитрович Н.В., показання свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Суд дотримався норм, визначених КУпАП, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторона захисту користувалася рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторони захисту суд розглянув відповідно до вимог закону.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративну правопорушення та здобуті під час розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 15.09.2023 о 01:39 год. по вул. Львівська, 30 в м. Стрий Львівської області керував автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820», ARLS 0418, результат тесту 1,04‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №1377, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 279491 від 15.09.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 15.09.2023 о 01:39 год. по вул. Львівська, 30 в м. Стрий Львівської області керував автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820», ARLJ 0418, результат тесту 1,04‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №1377, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с. 2/;

- роздруківкою з приладу Dr?ger Alcotest 6820, прилад ARLJ 0418, принтер №ARLK 0014, тест № 731 від 15.09.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,04 ‰ /а.с.4/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820» ARLJ 0418, результат огляду на стан сп`яніння 1,04 ‰ /а.с.5/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 15.09.2023 о 01:43 год. від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився /а.с.6/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутої в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», результат тесту 1,04 ‰ /а.с.7/;

- рапортом інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 15.09.2023, з якого вбачається, що ним під час несення служби в м. Стрий Львівської області, спільно із поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Сенько В.П., 15.09.2023 було отримано інформацію про те, що водій автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 може керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, тому з метою перевірки даної інформації о 01:39 год. по вул. Львівській в м. Стрий Львівської області було зупинено вказаний автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та при перевірці документів в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Dr?ger 6820», на що він погодився. Результат огляду виявився позитивним 1,04 ‰, з даним результатом ОСОБА_1 погодився, в медичний заклад їхати відмовився /а.с.7/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Відтак, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_1 .

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 року вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Спростування доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює клопотання адвоката Дмитрович Н.В., яка здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке.

Доводи адвоката Дмитрович Н.В. про те, що вина ОСОБА_1 не доводиться жодними належними доказами та допустимими доказами до уваги судом не беруться, оскільки суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 15.09.2023 о 01:39 год. по вул. Львівська, 30 в м. Стрий Львівської області керував автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820», ARLJ 0418, результат тесту 1,04‰, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №1377, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 року вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

В судовому засіданні не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оглянутої в судовому засіданні, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Dr?ger 6820», ARLJ 0418, результат тесту 1,04‰, з результатом тесту погодився і такий не заперечив.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис суд вважає належним доказом, оскільки на ньому зафіксовано, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger Alcotest 6820», результат тесту 1,04‰, з результатом тесту погодився.

Суд вважає, що вказаний доказ прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 погодився пройти огляд, пройшов такий огляд і жодної незгоди з результатом тесту не висловлював, бажання проїхати в медичний заклад не висловлював.

При цьому суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано. Суд розцінює доводи адвоката Дмитрович Н.В. про невинуватість ОСОБА_1 , як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення.

Доводи захисника про те, що співробітниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було порушено норми чинного законодавства, що унеможливлює законне притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.

ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібне, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а тому доводи сторони захисту про те, що відеозапис є неповним, як підставу для закриття провадження в справі, суд вважає необґрунтованими.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 15.09.2023 о 01:43 год. від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Той факт, що підозра у працівників поліції про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння виникла вже після того, як він написав розписку про те, що отримав автомобіль ШМД, не спростовує висновків суду про те, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , який прибув на місце події, щоб забрати автомобіль не міг не знати, що вживав алкоголь і міг повідомити про це працівників поліції та не сідати за кермо автомобіля. Натомість останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля і розпочав рух, усвідомлюючи при цьому, що вживав алкоголь, і наведене слугувало підставою для працівників поліції зупинити транспортний засіб, оскільки підозра виникла після того, як ОСОБА_1 порямував до автомобіля та сів за кермо автомобіля.

Щодо неточностей в документах, долучених до матеріалів справи, то такі до уваги судом не беруться, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи сторони захисту, не аналізуються та не спростовуються, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не впливають.

Висновки суду.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладення адміністративноьго стягнення.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстави для стягнення судового збору.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536 грн. 80 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника Дмитрович Н.В., поданого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови проголошений о 09.00 год. 05 лютого 2024 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Суддя В.Л.Бучківська