Справа № 748/3507/23 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/170/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 27 серпня 2023 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі с. Дніпровське Боровики Чернігівського району Чернігівської області керував мотоциклом марки «ММВЗ», без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу приладу «DRAGER» (1,42 % проміле), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кравченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена, останньому не було роз`яснено процедуру проходження такого огляду, а також і причину зупинки транспортного засобу. Посилається на те, що відеозапис працівників поліції не є безперервним і не відображає усіх обставин події. Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права та не надано можливості скористатися правом на допомогу адвоката, чим було порушено право на захист останнього. Також, ставить під сумнів отриманий результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Алкофор» на місці зупинки. Апелянт, посилаючись на ст. 62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не зявилися, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 294 КупАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі не першкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 184271 від 27.08.2023 водій ОСОБА_1 27 серпня 2023 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі с. Дніпровське Боровики Чернігівського району Чернігівської області керував мотоциклом марки «ММВЗ», без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу приладу «DRAGER» (1,42 % проміле), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Крім того, протокол підписаний ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи застережень ним не зазначено.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, водій погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого підтверджено його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з результатом 1, 42 проміле. Водій з результатом погодився, пояснив, що вживав алкоголь. Працівниками поліції було роз`яснено права та обов`язки, у тому числі щодо залучення адвоката, складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАп, який ОСОБА_1 підписав. Будь-яких зауважень чи не згоди не виказував.

У відповідності до п. 7-8 розділу 3 вказаної Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…», затвердженої наказами МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень біологічних речовин, взятих від особи, яка оглядається, є обов`язковим і проводиться воно з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 15 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з приладу «Драгер» підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,42 проміле.

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, файли з відеофіксацією є послідовними, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не дали можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що працівником поліції роз`яснені права, у тому числі, щодо залучення захисника, при цьому ОСОБА_1 не ставив питання щодо надання йому захисника, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Посилання апелянта на недійсність результатів приладу «Драгер», а саме 1,42 проміле, оскільки він фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихаємих парах етанолу в повітрі, є безпідставними, з наступних міркувань.

«Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, а саме п.7 Розділу ІІ визначено, що: «7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».

Натомість, згідно із результатами алкотеста «Драгер» - на місці зупинки транспортного засобу визначено ступінь сп`яніння ОСОБА_1 1,42 проміле, що перевищує допустимі показники, які визначені п.7 Розділу ІІ Наказу МВС, МОЗ від 09.11.2015 року за №1452/735.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння відбувався не тільки за допомогою технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності, рухової сфери особи тощо.

Зовнішній огляд ОСОБА_1 , так звані клінічні ознаки разом з покажчиками технічного засобу, вказували на те, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його довірителем від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кравченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай