ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/95/24 Справа № 711/7568/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційні скарги представника Ремша Р.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , захисника Бойка А.С. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки.

Провадження у справі за ст. 124 КУпАП. закрито за відсутністю складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 14 жовтня 2023 року о 15.02 год. в м.Черкаси по вул.Припортова, 35, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes Benz Е220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком закладу охорони здоров`я № 672 від 14 жовтня 2023 року, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 625577 14 жовтня 2023 року о 15.02 год. в м. Черкаси по вул. Припортова, 35, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes Benz Е220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 та в цей час пасажир даного транспортного засобу відчинив двері, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасниками дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Volvo V60CC д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який внаслідок зіткнення здійснив наїзд на тротуар. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, та порушив вимоги п.15.13 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник Ремша Д.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову в частині закриття провадження за ст. 124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернути до УПП в Черкаській області для належного оформлення та доопрацювання.

Не заперечує, що ДТП трапилося внаслідок відкриття пасажиром автомобіля Mercedes Benz Е220 CDI ОСОБА_3 передніх пасажирських дверей цього автомобіля.

Приводить доводи про наявність доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку апелянта, складений протокол та викладена в ньому фабула адміністративного правопорушення фактично суперечила та не узгоджувалася з фактичними подіями, протокол явно носив суперечності та неузгодженості, що вказувало на неправильності оформлення протоколу та необхідності його приведення у відповідність до подій, що мали місце.

За таких обставин, переконаний, що після встановлення таких обставин та сумнівів щодо правильності оформлення протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції повинен був направити вказані матеріали на дооформлений, оскільки вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності конкретної особи належить виключно до компетенції органів УПП, які наділені повноваженнями проводити всі передбачені законом дії для встановлення обставин адміністративних правопорушень на виконання вимог ст. 245 КУпАП, зокрема, визначити осіб, які припустилися порушень ПДР України.

З цього приводу вказує на позицію Верховний Суд України, що викладена у ч. 5 п. 24 постанови Пленуму цього суду №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якою визнана правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

В апеляційній скарзі, котра подана 22 січня 2024 року, захисник Бойко А.С. в інтересах ОСОБА_2 просить закрити провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що повний текст копії постанови був ним отриманий лише 12 січня 2024 року.

Вважає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення ААД№ 62554, не відповідає дійсним обставинам справи, а цей протокол у цьому випадку не є належним та допустимим доказом, який доводить обставини події.

Приводить версію подій, за якою ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що вищевказаного правопорушення скоїти не міг, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а фактично після ДТП, що відбулась з вини пасажира, він дійсно вживав спиртні напої, але вже безпосередньо на місці ДТП, а в подальшому транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_4 .

Працівники поліції, які згодом прибули на місце ДТП, не могли встановити чи керував транспортним засобом ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на момент їхнього прибуття, всі учасники ДТП не перебували в транспортних засобах, а спілкували з потерпілим, який керував іншим транспортним засобом.

Вищевказані висновки працівники поліції зробили виключно з показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , які фактично прибули на місце ДТП після зіткнення транспортних засобів. Разом з тим не були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були безпосередніми учасниками вищевказаної поди, оскільки знаходились у автомобілі Mercedes Benz Е 220 CDI, в якого й відчинились праві пасажирські двері.

Oкpiм того, показання свідків та відео з бодікамер фактично доводять, що огляд проведено поза межами двох годинного часу з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Приводить доводи щодо безпідставності призначення щодо нього додаткового адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один piк.

Апеляційний суд вважає, що захисник Бойко А.С., подавши апеляційну скаргу 22 січня 2024 року, не пропустив десятиденний строк подачі апеляційної скарги на постанову судді від 11 січня 2024 року, адже закінчення цього строку, який обчислюється днями, припадає на 21 січня 2024 року, котрий є неділею, цебто неробочим днем. Отже за сталою судовою практикою останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день - 22 січня 2024 року.

При апеляційному розгляді справи були заслухані:

-потерпілий ОСОБА_7 та його представник Ремша Д.С., які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

-ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисник Бойко А.С., які підтримали свою апеляційну скаргу, пославшись на її доводи; заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом п. 15.13 ПДР України передбачає заборону відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими та виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці та створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 625574 від 14 жовтня 2023 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Судом першої інстанції було встановлено, що після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Аlkotest Drager 6810 прилад ARВH - 0522, на що він погодився. Результат огляду - тест № 1163 - 1,17 ‰. З зазначеним результатом ОСОБА_2 не погодився та його було доставлено до медичного закладу ЧОНД, де в ході медичного огляду йому встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння».

Судом надана належна оцінка доводам сторони захисту щодо проведення огляду на стан алкогольного поза межами двох годинного часу з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Апеляційний суд погоджується, що вказане не знайшло свого підтвердження.

З цього приводу суддею районного суду наданий аналіз відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, в ході перегляду якого встановлено, що на під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 о 18.10 год. у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. За згодою ОСОБА_2 огляд проведено за допомогою Аlkotest Drager 6810 прилад ARВH 0522. Згідно з роздруківкою № 1163, про результат освідування огляд проведено о 18.16 год. В подальшому ОСОБА_2 на його вимогу було доставлено до медичного закладу ЧОНД, де о 19.06 год. проведено медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, в ході якого встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння». З викладеного слідує, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також тотожний довод апеляційної скарги захисника про вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв після ДТП був перевірений у суді першої інстанції, та судом мотивовано вказано, що ця версія спростовується показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_1 , які вказали у письмових поясненнях, підтвердили їх під час розгляду справи, що при спілкуванні з ОСОБА_2 від останнього ішов різкий запах алкоголю.

Окрім того винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами.

Чеком роздруківкою приладу Аlkotest Drager 6810 прилад ARВH - 0522, результат тесту № 1163 алкогольне сп`яніння 1,17 ‰;

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Висновком, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 від 14 жовтня 2023р. № 672, згідно якого в ході огляду останнього йому встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння».

Доводи захисника щодо незгоди з накладенням на ОСОБА_2 додаткового стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами є безпідставними.

Суддя, за результатами розгляду справи, застосовував до правопорушника ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

У цій справі апеляційний суд не вбачає підстав для застосування аналогії права та не накладати додаткове стягнення на ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника Ремша Р.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 щодо наявності підстав для скасування постанови судді про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу та прийняття нової постанови, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, повернути до УПП в Черкаській області для належного оформлення та доопрацювання.

Апеляційний суд зауважує, що апелянт не привів доводів щодо незаконності постанови судді в частині закриття провадження, погодившись, що в діях ОСОБА_2 відсутнє порушення п. 15.13 ПДР України, а отже в той не винний у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказавши, що це адміністративне правопорушення було вчинено пасажиром автомобіля Mercedes Benz Е 220 CDI ОСОБА_3 .

Збіжні доводи представника потерпілого щодо необхідності матеріали справи повернути до УПП в Черкаській області для належного оформлення та доопрацювання були розглянуті суддею районного суду.

У постанові, що оскаржується, мотивовано вказано, що суд проводить розгляд справи в межах протоколу, який надіслано до суду.

Заразом апеляційний суд відзначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 625577 в цілому відповідає приписам ст. 256 КУпАП, а суд, розглядаючи справу, оцінивши докази згідно з положеннями ст. 252 цього Кодексу правильно з`ясував такі питання: що чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний ОСОБА_2 в його вчиненні.

Аналіз законодавства про адміністративне правопорушення дає підстави зробити висновок, що за відсутності відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою особою щодо ОСОБА_3 , суд не уповноважений надавати юридичну оцінку діям цієї особи та вживати заходи, що невластиві суду, спрямовані на притягнення цієї особи до відповідальності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування чи зміни постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги представника Ремша Р.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , захисника Бойка А.С. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук