П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.02.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану (воєнний стан в Україні діє від 24.02.2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану») 01.12.2023 перебував на території військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце, разом з тим до справи додав заяву про слухання справи без його участі.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності та подання письмової заяви про розгляд справи за відсутності правопорушника, тому суд вважаю, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами, зокрема:

-протоколом А0284 №00028 від 16.01.2024 року;

-висновком щодо результатів, що містяться в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002854 від 01.12.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2023 року №002854 року;

-поясненнями ОСОБА_1 в яких вказав, що свою вину у скоєному визнає, розкаюється;

-поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Дослідивши представлені адміністративні матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, яка доведена повністю, суд доходить до висновку що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції.

Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий Збір», з правопорушника у дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі передбаченому п.5 ч.2 ст.4. цього Закону.

Керуючись ст.ст.23, 33, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.