Провадження № 33/824/616/2024 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 14 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 14 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 347698 від 24.09.2023 року вбачається, що 24 вересня 2023 року близько 04 години 52 хвилин по вул. Братиславській, 11 у м. Києві, ОСОБА_2 керував автомобілем «Сітроєн», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер», результат 0,51%о. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення..

Скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи. Вказує, що в порушення вимог ст.256 КУпАП, згідно якої зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення фактично складено на іншу особу. Звертає увагу апеляційного суду, що працівниками поліції не роз`яснено його права та обов`язки, а з відео долученого до матеріалів справи видно що особа поводить себе розсудливо та адекватно обстановці, що не свідчить про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, вважає що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Про день і час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 - захисник ОСОБА_2. повідомлявся належним чином телефонограмою, яку отримав безпосередньо. До суду не з`явились, поважних причини неявки не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду щодо засідання призначеного на 22.01.2023 року не надходило. За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП суд вважає за можливим розглянути дану апеляційну скаргу у відсутність апелянта.

16 січня 2023 року ОСОБА_1 - захисник ОСОБА_2. подав до Київського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких просить скасувати оскаржувану постанову та повернути матеріали відносно ОСОБА_2 до УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції на доопрацювання.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 24 вересня 2023 року близько 04 години 52 хвилин по вул. Братиславській, 11 у м. Києві, ОСОБА_2 керував автомобілем «Сітроєн» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер», результат 0,51%о. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції;

- чеком газоаналізатора Драгер 6820, результат якого - 0,51 проміле, тест №4827;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

Відповідно до окремих положень статті 266 КУпАП:

Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції зупинили автомобіль «Сітроєн» (державний номерний знак НОМЕР_1 ). При перевірці документів працівники поліції повідомили про наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння та висунули вимогу пройти перевірку приладом «Драгер». ОСОБА_3 погодився. З дотриманням усіх вимог підготовки приладу до тестування працівники поліцій підготували прилад та провели дослідження. Результат тестування 0,51%о. ОСОБА_3 погодився з результатом. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 підписано ним особисто без будь яких заперечень, а також його згоду з результатами проведеного огляду підтверджують і підписи на роздруківці з газоаналізатора Драгер 6820 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення спростовується матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Щодо доповнень до апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту ст. 294 КУпАП вбачається, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Виходячи з наведеного, направлення апеляційним судом матеріалів справи на доопрацювання КУпАП не передбачено.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 14 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник