Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/73/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, 23 січня 2024 року о 16 годині 16 хв., на автодорозі Народичі -Залісся Коростенського району Житомирської області керував транспортним засобом «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з ротової порожнини, порушення кординації рухів, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього ОСОБА_1 , 23 січня 2024 року о 16 годині 16 хв., на автодорозі Народичі -Залісся Коростенського району Житомирської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП керував транспортним засобом «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Також, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, 25 січня 2024 року о 15 годині 15 хв., в смт.Народичі по вулиці Свято-Миколаївській,5 Коростенського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводився огляд із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат 0,58 %, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Крім цього ОСОБА_1 , 25 січня 2024 року о 15 годині 15 хв., в смт.Народичі по вулиці Свято-Миколаївській,5 Коростенського району Житомирської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП керував транспортним засобом «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання 22.02.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлень на його номер мобільного телефону (а.с.49).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №000464 від 23.01.2024 року, ААБ №000465 від 23.01.2024 року, ААБ №000449 від 25.01.2024 року та ААБ №000448 від 25.01.2024 року, відеозаписами із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, рапортом поліцейського, тестом №226 від 25 січня 2024 року з метою виявлення стану алкоголя, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, копією постанови Народицького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2023 року, копією постанови Народицького районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року та письмовими поясненнями правопорушника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, якого протягом року неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 130 цього Кодексу, санкція якої передбачає більш тяжкий вид стягнення, тобто у виді штрафу.

Водночас, оскільки посвідчення водія відповідно матеріалів про адміністративне правопорушення у правопорушника не вилучалось, а тому суддя, за таких обставин, вважає за не можливе призначати останньому таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки не надано доказів щодо наявності у нього відповідного права на керування транспортними засобами.

Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б належність ОСОБА_1 транспортних засобів «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_1 , «ИЖ 2125» д.н.з. НОМЕР_2 суд не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 30, 34, 35, 36, 221, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та із застосуванням ст.36 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 51000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: