Справа № 444/2060/23
Провадження № 3/444/1/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані та РНОКПП - судом не встановлені,

за ч.1ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 363014 від 16.06.2023 року в ОСОБА_1 16.06.2023 року о 00 год. 27 хв. в м.Дубляни, вул. Шевченка,4 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 111930», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, враховуючи згоду водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARJL-0297, тест № 1550, результат 1,54 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що він і справді 16.06.2023 року о 00 год. 27 хв. в м.Дубляни, вул. Шевченка,4 разом з другом ОСОБА_2 їхали на автомобілі марки «ВАЗ 111930», державний номерний знак НОМЕР_1 та були зупинені працівниками поліції, які запропонували пройти тест на вживання спиртних напоїв. Він не заперечував, продув алкотестер, який показав результат 1.54 проміле. Зазначив, що перед тим він вживав спиртні напої, однак він автомобілем не керував, а сидів збоку водія на пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з товаришем ОСОБА_1 16.06.2023 року близько 12год. ночі захотіли проїхатись на автомобілі. Оскільки ОСОБА_1 вживав спиртні напої він сів за кермо, а ОСОБА_1 сидів поруч на пасажирському сидінні. Проїхавши приблизно 15м. патрульна машина поліції подала сигнал про зупинку транспортного засобу. Він зупинив автомобіль і вони з ОСОБА_1 вийшли з машини. Коли працівники поліції до них підійшли, то запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, за результатами тесту ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння і вони склали на нього даний протокол, однак за кермов був він, а не ОСОБА_1 .

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, однак встановити хто саме гр. ОСОБА_1 чи гр. ОСОБА_2 був за кермом автомобіля не представилось можливим.

На виклик суду працівник поліції (складач протоколу) ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які були надані в судовому засіданні, заслухавши пояснення свідка, оглянувши відеозапис, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи судом було детально вивчено наявні матеріали справи та співставлено їх із поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у вину поставлено керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`янння.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку;

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Судом встановлено, що дії інспектора поліції були виконані відповідно до норм чинного законодавства.

В той же час, судом встановлено, що керував автомобілем гр. ОСОБА_2 , однак протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України складено на гр. ОСОБА_1 , який хоча і був в стані алкогольно сп`яніння, що підтверджується результатами алкотестера Драгер, однак не керував транспортним засобом, а був пасажиром даного автомобіля.

Окрім цього, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції встановити хто був за кермом автомобіля не представилось можливим.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування гр. ОСОБА_1 16.06.2023 року о 00 год. 27 хв. в м.Дубляни, вул. Шевченка,4 транспортним засобом марки «ВАЗ 111930», державний номерний знак НОМЕР_1 , суду не надано.

А відтак, в силу ст. 251 КУпАП, сам протокол серії ААД № 363014 від 16.06.2023 року, містить недостовірну інформацію, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому не може бути належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.9а ПДР України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріли справи не містять жодних належних та допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Мікула В. Є.