Справа № 513/158/24
Провадження № 3/513/196/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника - адвоката Манової І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби Фараонівка ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.Красноводськ, російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 серпня 2023 року органом 5144, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.185-10 КУпАП,

у с т а н о в и в:

31 січня 2024 року о 12:00 годині, на північній околиці с.Фараонівка (сполучення доріг с.Фараонівка-с.Петропавлівка, Білгород-Дністровського району Одеської області), 2000 метрів від прикордонного знаку № 0645/18, перебуваючи у прикордонній смузі, прикордонним нарядом «Контрольний пост» було зупинено транспортний засіб «КамАЗ» з номерними знаками НОМЕР_3 та виявлено громадянина ОСОБА_1 , який відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог прикордонного наряду про пред`явлення документів, що посвідчують особу з метою перевірки про отримання прикордонного режиму відповідно до п.10 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147, поводив себе зухвало та агресивно до складу прикордонного наряду, що свідчить про явну зневагу до військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а також здійснив погрозу життю та здоров`ю старшому прикордонного наряду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-10 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 31 січня 2024 року він їхав із с.Фараонівки в с.Петропавлівка, де на прикордонній смузі його попросили показати документи. Він показав паспорт, однак документи в руки не віддав, трошки посперечався та поїхав. Вже о 12:00 годині, коди він повертався завантажений через прикордонну смугу, старший зміни одягнув йому кайданки та зателефонував старшому. Свідків події не було, він сам перебував у машині. Його витягли з машини та забрали документи, а потім приїхало, ще 5 чоловік, всі були із зброєю. Перший раз він проїхав сам без отримання дозволу, а вже коли повертався, його вже чекали і витягли з машини, погрожували автоматом. Може коли був конфлікт, він старшому зміни щось казав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Манова І.М. просила провадження у справі закрити з підстав викладених у її клопотанні.

Свідок ОСОБА_2 показав, що коли він ніс службу на посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », можливо це був вівторок, він точне число і день не пам`ятає, приблизно о 12:00 годині ним був зупинений автомобіль Камаз, під керуванням водія ОСОБА_1 . Зупинка відбувалась за допомогою жезла. Він попросив останнього надати документи, на що особа відмовилась представити документи та вийти з машини, посміхалась, не виходила, після він попередив його про можливість застосувати сили та потягнув його за куртку. Через те, що відчувався сильний запах алкоголю, та сам ОСОБА_1 підтвердив вживання алкоголю, він викликав групу реагування. Перед тим, як ОСОБА_1 посадили в машину йому одягнули кайданки, приблизно на 15 хвилин поки не доставили до відділку та склали документи, оскільки він себе вів агресивно і міг вчинити дії, які зашкодять людям. Зброя була АК74, автомат просто висів, він його не наводив. Після того, як ОСОБА_1 не виконав законну вимогу про надання документів, він через 7-8 хвилин, сказав знову вийти, ОСОБА_1 посміхався, було видно, що людина в стані сп`яніння. ОСОБА_1 вимоги не виконав. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були поряд, інших машин не було. Про склад наряду видається відповідний наказ, що відображається у відповідному журналі. На першу вимогу ОСОБА_1 як би показав паспорт, однак одразу закрив, ідентифікувати особу на відстані не можливо було. Вже коли за його вимогою він вийшов з машини, ОСОБА_1 надав паспорт. Кайданки надягли, оскільки ОСОБА_1 погрожував розправою.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він був на посту разом із старшим зміни, коли старший зміни попросив показати ОСОБА_1 документи, але той не хотів, показав у вікно, але в руки не віддав. Молодий чоловік був сп`янілий. Кричав, що вб`є старшого зміни. Приблизно три дні назад, о 12:00 годині, коли він перебував у наряді на посту «Фараонівка» старший наряду зупинив автомобіль Камаз. Зупинили за допомогою жезла, попросили документи, однак особа документи не надала. Старший зміни попросив вийти з машини, чоловік почав лаятись, старший зміни попередив про застосування сили та витягнув його за куртку з машини, потім зателефонували до групи реагування. Коли водія витягли з машини, то він погрожував, що вб`є, повибиває зуби, кричав. У той день ОСОБА_1 зупиняли двічі, перший раз він показав у вікно документи, не давши їх оглянути та оглянути кузов поїхав, і вже вдруге виник конфлікт. Водій вів себе неадекватно, коли попросили його надати документи.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що о 12:00 годині старший наряду зупинив водія та попросив у нього документи, водій відмовся їх надати, оскільки можливо перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно. Коли особа відмовилась надавити документи, старший зміни відкрив двері ОСОБА_5 та потягнув ОСОБА_1 за куртку, водій вийшов із автомобілю та почав погрожувати, після одягли кайданки та достави до відділку, де кайданки були зняті. Вийшов на чергування на підставі бойового наказу.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачає, що правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, а також у сфері громадського порядку. Зазначені відносини регулюються Законами України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року, «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22 червня 2000 року, іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КУпАП, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги осіб, які зазначені у диспозиції статті, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Зокрема, права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

У розумінні законодавця «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 03 квітня 2003 року №661-ІV органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати (п. 3); шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки (п. 4); самостійно, а в разі перебування транспортних засобів, товарів та інших предметів, що переміщуються через державний кордон України, під митним контролем разом з митними органами проводити відповідно до законодавства огляд, у разі потреби і супроводження зазначених транспортних засобів, товарів та предметів (п. 6).

Пунктом 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27 липня 1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення на північній околиці с.Фараонівка (сполучення доріг с.Фараонівка-с.Петропавлівка, Білгород-Дністровського району Одеської області), 2000 метрів від прикордонного знаку № 0645/18, перебуваючи у прикордонній смузі, прикордонним нарядом «Контрольний пост» було зупинено транспортний засіб «КамАЗ» з номерними знаками НОМЕР_3 та виявлено громадянина ОСОБА_1 , який відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог прикордонного наряду про пред`явлення документів, що посвідчують особу з метою перевірки про отримання прикордонного режиму відповідно до п.10 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147, поводив себе зухвало та агресивно до складу прикордонного наряду, що свідчить про явну зневагу до військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а також здійснив погрозу життю та здоров`ю старшому прикордонного наряду.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 030451 від 31 січня 2024 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип В) ОСОБА_6 .

Отже, наявними доказами безумовно підтверджується те, що на законні вимоги прикордонного наряду надати документи, що посвідчують особу з метою перевірки дотримання прикордонного режиму відповідно до п.10 «Положення про прикордонний режим», ОСОБА_1 відмовився виконати, поводив себе зухвало та агресивно, що свідчить про явну зневагу до військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, здійснив погрозу життю та здоров`ю старшому прикордонного наряду, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Таким чином, дії вчиненні ОСОБА_1 свідчать про порушення Закону України «Про Державну прикордонну службу» та Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27 липня 1998 року за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Зазначені обставини не спростовані ОСОБА_1 .

Зокрема, ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що при першій зупинці о 09:00 годині показав у вікно документи та поїхав без дозволу прикордонного наряду, далі також не передав документи для ознайомлення посадовій особі прикордонного наряду, пояснивши це тим, що вони посперечались, у зв`язку із чим суд відхиляє доводи представника адвоката Манової І.М. щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 185-10 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують або відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини та майновий стан, вважаю, що є достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції статті закону за даний вид правопорушення у виді штрафу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.1 ст.185-10 КУпАП та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова