Номер провадження: 33/813/53/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., за участі представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А., захисника Назарової А.С., розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Бєлошицької Л.Ф. на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 27.07.2023 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «ІНТЕРГРІТА» (ЄДРПОУ 4458368,), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та вирішено товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0035/50000/23 від 13.01.2023 повернути гр. ОСОБА_1 або уповноваженій особі в установленому законом порядку.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 21.12.2022 декларантом ТОВ «ІНТЕГРІТА» (м. Полтава, вул. Героїв АТО, буд. 71-А, код ЄДРПОУ - 44558368), громадянином України ОСОБА_1 подано до Одеської митниці в електронному вигляді митну декларацію типу «ІМ40АА № 22UA500420/2022/006229U8 на товари, які надійшли на митну територію України у вантажному автомобілі з реєстраційними номерами CE7301EI/ НОМЕР_1 .

Відповідно до вказаної митної декларації з респ. Туреччини від компанії - відправника/продавця «KOROLEVSKIY VKUS LIMITED» (Mediterranean St. The Village, stj 1870 St. Julians, Villa Malitah, Malta) на адресу одержувача/покупця ТОВ «ІНТЕГРІТА», надійшов вантаж загальною вагою брутто 15 362 кг, вагою нетто 14 286 кг, загальною вартістю 88 811,60 доларів США.

В графі 31 «Вантажні місця та опис товару» вказаної митної декларації типу громадянином України ОСОБА_1 задекларовано наступний товар: 1) Електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем), потужністю понад 7,5 кВА, але не більш як 75 кВА: Дизель-генератор з дизельним двигуном для цивільного не військового використання - забезпечення електрожівлення побутових користувачів - 20 шт. У транспортувальній упаковці. Країна виробництва: TR Туреччина.; 2) Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням потужністю небільш як 7,5 кВа: Електрогенераторна установка (Напруга: 230В/50Гц. Паливо: бензин. Робоча потужність: 1-5 кВт.) для цивільного не військового використання - забезпечення електроживлення побутових користувачів - 65 шт. У транспортувальній упаковці. Країна виробництва: TR Туреччина.

Разом із зазначеною митною декларацією Одеській митниці, в тому числі, надано наступні товаросупровідні документи: інвойс від 15.12.2022 №KV-INT/2022/0016/1, пакувальний лист від 15.12.2022 № KV-INT/2022/0016/1, CMR від 15.12.2022 № 647658.

13.01.2023, керуючись ст. 338 Митного кодексу України (далі - МК України), посадовими особами Одеської митниці проведено повний митний огляд товару, заявленого за митною декларацією типу «ІМ40АА» № 22UA500420/2022/006229U8 від 21.12.2022, та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 22UA29U8 від 13.01.2023.

В ході проведення огляду встановлено, що в вантажному автомобілі з реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , крім заявлених в митній декларації товарів, знаходяться наступні товари, які не було заявлено в митній декларації та товаросупровідних документах, а саме: газові балони металеві - 700 шт., нетканний матеріал у рулонах - 128 рулонів вагою брутто 3187 кг., аккумулятори - 97 штук.

Громадянин України ОСОБА_1 є директором та декларантом ТОВ «ІНТЕГРІТА» (код ЄДРПОУ - 44558368), який подав до митного органу митну декларацію типу «ІМ40АА» №22UA500420/ 2022/006229U8, а отже є суб`єктом правопорушення.

Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заявлення у митній декларації відомостей про товар є декларант ТОВ «ІНТЕГРІТА» (м. Полтава, вул. Героїв АТО, буд. 71 А, код ЄДРПОУ - 44558368), громадянин України ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, декларантом ТОВ «ІНТЕГРІТА» громадянином України ОСОБА_1 , вчинено дії, що мають ознаки недекларування товарів, які переміщуються через митний кордон України, тобто порушено процедуру декларування та не задекларовано за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, а саме, не повідомлено точних та достовірних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обов`язковому декларуванню, а саме: газові балони металеві - 700 шт., нетканний матеріал у рулонах - 128 рулонів вагою брутто 3187 кг., аккумулятори - 97 штук.

На підставі вказаних обставин у відношенні директора ТОВ «ІНТЕРГРІТА», в особі ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0035/50000/23 від 13.01.2023.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не мав умислу на ухилення від декларування товарів, які ввозились на митну територію України, будь-яких ознак приховування товарів не виявлено, зокрема митним органом не надано жодних даних про зміну розміру митних платежів, а лише зазначено про кількісну невідповідність даним, заявленим у товаросупровідних документах, а також митним органом не надано інформації стосовно того, чи призвела вказана різниця у кількості товару до звільнення від митних платежів або зменшення їх розміру, у зв`язку із чим суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні умисні дії, направлені на порушення митних правил, а навпаки мали на меті благодійність та шляхетність, як гуманітарна допомога, що виключає наявність в його діях складу порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 472 МК України.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.

В апеляційній скарзі представник Одеської Митниці Держмитслужби Бєлошицька Л.Ф. зазначила, що постанова суду є необґрунтованою, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції не враховано того, що гр. України ОСОБА_1 є директором ТОВ «ІНТЕГРІТА», який подав до митного органу митну декларацію типу «ІМ40АА № 22UA500420/ 2022/006229U8, а отже є суб`єктом правопорушення, при цьому відповідно до графи №54 відповідальною особою за заявлення у зазначеній митній декларації є ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену МК України у повному обсязі;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що під час проведення митним органом повного митного огляду товарів, переміщуваних за вказаною митною декларацією було встановлено, що у вантажному автомобілі з реєстраційними номерами НОМЕР_2 /СЕ1501XF, крім заявлених в митній декларації товарів, знаходились наступні товари, яку не було заявлено в митній декларації та товаросупровідних документах, а саме: газові балони металеві 700 шт., нетканний матеріал у рулонах - 128 рулонів вагою брутто 3 187 кг., акумулятори 97 шт. ;

- судом 1-ої інстанції не взято до уваги, що товари, які не заявлено ОСОБА_1 в митній декларації та виявлено під час проведення митного огляду, не було заявлено митним органом, що вказаний товар переміщується в якості гуманітарної допомоги, та не було подано до митного оформлення митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до постанови КМУ №174 від 01.03.2022, тому вони не можуть вважатися такими, що є гуманітарною допомогою, крім того ОСОБА_1 не надав до митного оформлення будь-які документи про те, що переміщуваний вантаж ввозиться на територію України як гуманітарна допомога, а також не долучив до матеріалів справи докази, що підтверджують даний факт.

Посилаючись на викладені доводи, представник митниці просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою гр. України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів правопорушення 754 220 грн., з конфіскацією цих товарів.

В судовому засіданні апеляційного суду, призначене на 05.01.2024, представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість захисник Назарова А.С. заперечувала проти її задоволення.

Водночас, в судове засідання апеляційного суду призначене на 12 год. 12.02.2024 представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. та захисник Назарова А.С. не з`явились, водночас надали клопотання, в яких просили продовжити апеляційний розгляд справи за їх відсутністю, у зв`язку із чим відповідно до ст. 526 МК України, апеляційний суд вважає за можливе закінчити апеляційний провадження за відсутності сторін провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження та повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновків про наступне.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Згідно із ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозиція ст. 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Разом із цим, наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. При цьому, якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Декларування, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявленя за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина 1 ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил та протоколу про порушення митних правил №0035/50000/23 від 13.01.2023, 21.12.2022 декларантом ТОВ «ІНТЕГРІТА», громадянином України ОСОБА_1 подано до Одеської митниці в електронному вигляді митну декларацію типу «ІМ40АА № 22UA500420/ 2022/006229U8 на товари, які надійшли на митну територію України у вантажному автомобілі з реєстраційними номерами CE7301EI/ НОМЕР_1 .

Відповідно до вказаної митної декларації з респ. Туреччини від компанії - відправника/продавця «KOROLEVSKIY VKUS LIMITED» (Mediterranean St. The Village, stj 1870 St. Julians, Villa Malitah, Malta) на адресу одержувача/покупця ТОВ «ІНТЕГРІТА» (м. Полтава, вул. Героїв АТО, буд. 71-А, код ЄДРПОУ - 44558368), надійшов вантаж загальною вагою брутто 15 362,00 кг, вагою нетто 14 286,00 кг, загальною вартістю 88 811,60 доларів США.

В подальшому, 13.01.2023, керуючись ст. 338 МК України, посадовими особами Одеської митниці проведено повний митний огляд товару, заявленого за вказаною митною декларацією та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 22UA29U8 від 13.01.2023.

Водночас, в ході проведення повного митного огляду товарів переміщуваних у вантажному автомобілі з реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , окрім задекларованих товарів, вказаних в МД типу «ІМ40АА» № 22UA500420/2022/006229U8 від 21.12.2022, було виявлено товари, які не було заявлено в митній декларації та товаросупровідних документах, а саме: газові балони металеві - 700 шт., нетканний матеріал у рулонах - 128 рулонів вагою брутто 3187 кг., аккумулятори - 97 штук.

Разом із цим, суд 1-ої інстанції зазначивши в постанові встановлені митним органом факти, дійшов висновку, що виявлений незадекларований товар, не приховувався під час його ввезення, тобто в діях ОСОБА_1 відсутні умисні дії направленні на порушення митних правил, а навпаки його дії мали на меті благодійність та шляхетність, як гуманітарна допомога, прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Проте, апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком суду 1-ої інстанції, та зазначає наступне.

Порядок пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану визначено Постановою Кабінету міністрів України № 174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (далі Постанова), відповідно до якої пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Тобто, для пропуску товарів як гуманітарна допомога обов`язковим є заповнення декларації за формою згідно додатку 1 до вище вказаної Постанови.

Натомість, на інші товари поширюється положення ч. 1 ст. 318 МК України, відповідно до якої митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відтак, товари, які не були заявлені в додатку 1 до Постанови як гуманітарна допомога, вважаються такими, що нею не є та підлягають декларуванню на загальних підставах.

Разом із тим, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 була подана електронна митна декларація типу «ІМ40АА» (а.с. 13-15), що відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» №1011 від 20.09.2012 (із змінами №458 від 23.08.2023) відноситься до категорії митних декларацій на ввезення, заповнених у звичайному порядку.

Тобто, ОСОБА_1 взагалі не подавалась декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, при цьому факт того, що при ввезенні нетканого матеріалу в рулонах, в усній формі було заявлено, що вказаний вантаж ввозиться в якості гуманітарної допомоги, не може підтверджувати належність цього товару до гуманітарної допомоги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цього.

Отже, посилання суду 1-ої інстанції на відсутність в діях громадянина України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та відсутність наслідків, передбачених ч. 1 ст. 268 МК України, а саме допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, є необґрунтованими, оскільки товари, що були виявлені митними органами, як такі що не були задекларовані, в тому числі як гуманітарна допомога, підлягали митному оформленню та нарахуванню митних платежів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами) транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, санкція ст. 472 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

При розгляді зазначеного провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 483 МК України («Краєва проти України» (заява №72858/13)).

У вказаній справі ЄСПЛ зазначив, що у питанні встановлення критерію справедливого балансу між інтересами суспільства та правами людини, високі судді не сприйняли аргументів представника України. Вони зазначили, що національний суд лише формально послався на характер правопорушення, дав інформацію про заявницю та її фінансове становище. Проте у тексті рішення не було дано оцінку обставинам поведінки особи, зв`язку між поведінкою та правопорушенням. І оскільки обсяг перевірки був надмірно вузьким, критерій справедливого балансу не дотримано. Крім того, згідно зі ст. 483 МК штраф у розмірі вартості товару та конфіскація товару були обов`язковими санкціями. Відсутність дискреції для судів не залишала можливості враховувати індивідуальні обставини. Це позбавляє сенсу будь-яку оцінку. ЄСПЛ раніше зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між спільним інтересом та захистом права власності окремо взятої особи. З огляду на це суд у Страсбурзі дійшов висновку, що в даній справі мало місце неспіврозмірне втручання у майнові права заявника. Тому ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції була порушена.

Означену позицію і висловив у своєму Рішенні Конституційний Суд України від 05.07.2023 № 5-р(II)/2023.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ, від 06.11.2008 по справі «Ісмаїлов проти Росії», встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Проте, в даному випадку, апеляційний суд вважає, що саме конфіскація товарів, безпосередніх предметів вчинення адміністративного правопорушення, забезпечить той справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, який буде і достатнім для покарання особи за вчинене порушення, так і для забезпечення компенсації порушених прав, з огляду на те, що такі товари підлягають безоплатній передачі їх у власність держави.

На переконання апеляційного суду саме такий вид стягнення здатний забезпечити виконання мети ввезених цих товарів гуманітарна допомога, на чому наголошує сторона захисту, оскільки подальше використання конфіскованих товарів на потреби держави в умовах воєнного стану, вочевидь є аналогічним розпорядженням цим товаром.

Відповідно до Акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, складеного митним органом щодо вантажного автомобілю з реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 (а.с. 27-28), було виявлено крім задекларованих, незадекларовані товари, які вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №0035/50000/23 від 13.01.2023 (а.с. 4-9), а тому саме ці товари підлягають конфіскації в дохід державі.

Пунктом 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника Одеської митниці Держмитслужби підлягає частковому задоволенню, постанова суду 1-ої інстанції скасуванню, з постановленням нової, якою слід накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України у виді конфіскації товарів, безпосередніх предметів правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 268, 318, 486, 495 МК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Бєлошицької Л.Ф. задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2023, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК Українивідносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України у виді конфіскації товарів, безпосередніх предметів правопорушення, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил №0035/50000/23 від 13.01.2023.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца