Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №:511/118/24

Номер провадження 3/511/313/24

"31" січня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В, розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року о 23:30 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року вищевказані матеріали на дооформлення до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

26.01.2024 року на адресу суду повернулись вищевказані матеріали, після дооформлення.

ОСОБА_1 надав заяву, відповідно до якої вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, щиро кається, просить суд застосувати до нього мінімальне стягнення.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі письмовими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №010235 від 04.01.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

-електронним рапортом, зареєстрованим в ЄО за №78 від 05.01.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.01.2024 року, в яких остання зазначила, що 04.01.2024 року у вечірній час, ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та одразу почав на підвищених тонах розмовляти з її неповнолітнім сином ОСОБА_4 (15 років). На зауваження ОСОБА_2 . ОСОБА_3 відреагував агресивно та почав кидатись у бійку до сина та її, штовхав та висловлювався словами нецензурної лайки;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.01.2024 року, в яких останній підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- довідковою про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 ;

Оцінюючи надані докази в сукупності , суд враховує, що відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 .

При накладенні стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для прац ездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081100, ЄДРПОУ отримувача: 37607526, Номер рахунку: UA0015710, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку МФО: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);рахунок отримувача: UА0026001;код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: І. В. Бобровська

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.