Справа № 484/911/24
Провадження № 3/484/657/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Маржиної Т.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-17 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.10.1998 Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, військова частина НОМЕР_3 , має військове звання головний сержант, на посаді інструктора командного пункту військової частини НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч.3 ст. 172-20 КУпАП постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.01.2024 (справа № 484/493/24), -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 близько 21 години 20 хвилин під час перевірки несення служби добовим нарядом військового містечка № НОМЕР_4 командного пункту військової частини НОМЕР_3 було встановлено, що інструктор командного пункту військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки патрульного поста № 4 зазначеного військового містечка, мав ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. За результатами такого огляду лікарем було встановлено висновок: «гостра алкогольна інтоксикація», вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 склав - 1,46 проміле. За таких обставин 27.01.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП. У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтверджує факт вживання алкогольних напоїв під час несення бойового чергування на посту № 4 військового містечка № НОМЕР_4 командного пункту військової частини НОМЕР_3 . Таким, чином ОСОБА_1 , перебуваючи патрульним добового наряду, здійснюючи бойове чергування з метою охорони та оборони зазначеного військового містечка, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, вжив алкогольні напої в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-17 КУпАП.

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність; вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-17 КУпАП, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Ознайомившись із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення А2183 № 06 від 17.02.2024 та дослідивши додані до нього письмові докази, приходжу до висновку про те, що викладені у протоколі обставини адміністративного правопорушення знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 118 від 02.05.2022 ОСОБА_1 з 02.05.2022 приступив до виконання службових обов`язків за посадою інструктора командного пункту військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Статтею 1 Закону "Про оборону України" визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/320 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року за № 1126-У11 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізації"), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 як військовослужбовець був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби при перебуванні на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Однак, ОСОБА_1 , діючи умисно, всупереч наведеним статутним обов`язкам та інтересам служби, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-17 КУпАП.

Так, 26.01.2024 близько 21 години 20 хвилин під час перевірки несення служби добовим нарядом військового містечка № НОМЕР_4 командного пункту військової частини НОМЕР_3 було встановлено, що інструктор командного пункту військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки патрульного поста НОМЕР_6 зазначеного військового містечка, в умовах воєнного стану, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За результатами медичного огляду на стан сп`яніння № 33 лікарем було встановлено діагноз (висновок): «гостра алкогольна інтоксикація», вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 склав - 1,46 проміле.

За таких обставин, 27.01.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню на підставі постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.01.2024 у виді штрафу.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було проведено службове розслідування, за результатами якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-17 КУпАП.

Диспозицією частини 2 ст. 172-17 передбачена відповідальність військовослужбовців за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 не оспорює факту порушення ним правил несення служби, будучи патрульним на позиції бойового чергування в умовах особливого періоду, так як визнав, що дійсно під час чергування він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується його письмовими поясненнями від 17.02.2024, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.02.2024, Актом службового розслідування від 15.02.2024, витягом з Книги добового наряду командного пункту військової частини НОМЕР_3 , витягом з Книги обліку інструктажу особового складу командного пункту, що заступає в добовий наряд та патруль по військовій частині НОМЕР_3 , витягом з Журналу контролю несення служби патрульними на позиції бойового чергування військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, який характеризується посередньо, ставлення його до вчиненого, вважаю за необхідне призначити йому стягнення, передбачене ч.2 ст. 172-17 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-17 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: