П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 212-3 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП. У протоколі по суті правопорушення зазначено про те, що представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Сумській області під час перевірки за зверненням ОСОБА_2 встановлено, що останній звертався на підставі ЗУ «Про доступ до публічної інформації» до ПЗЗСО «Сумський ліцей «Просперітас» із запитом від 19.07.2023, в якому просив надати йому інформацію, що відноситься до публічної. Однак, станом на день складання протоколу, не дивлячись на направлення Уповноваженим ВРУ з прав людини у Сумській області листів (від 29.08.2023 за №7728.2/Ф/1110.7/23/23/53; від 29.08.2023 за №7727.2/Ф/1109.7/23/23/53; від 26.09.2023 за №52788.4/Ф/1110.7/23/53; від 26.10.2023 за №58915.4/Ф/1110.7/23/53; від 26.10.2023 за №58913.4/Ф/1109.7/23/53), відповіді ОСОБА_2 надано не було, що свідчить про порушення ОСОБА_1 як директором ПЗЗСО «Сумський ліцей «Просперітас», законодавства про доступ до публічної інформації, передбаченого п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання інформації на запит.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник- адвокат Василик В.В. не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшли письмові заперечення по суті протоколу.

Враховуючи, що ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді адміністративного матеріалу особи, стосовно якої складено протокол за ч. 2 ст.212-3 КУпАП, тому судовий розгляд матеріалів відбувся за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Диспозиція ч.2 ст. 212-3 КУПАП передбачає адміністративну відповідальність за такі порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації, як:

1)необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом,

2)ненадання відповіді на запит на інформацію,

3)ненадання інформації,

4)неправомірна відмова в наданні інформації,

5)несвоєчасне надання інформації,

6)неповне надання інформації,

7)надання недостовірної інформації.

Тобто, у протоколі під час викладення об`єктивної сторони повинні бути сформульовані усі істотні обставини вчинення одного або окремо кожного виду діянь, що визначені ч.2 ст. 212-3 КУпАП, за які настає відповідальність.

Як зазначено вище, у даній справі у протоколі про адміністративне правопорушення сформульовано суть та викладені істотні обставини лише щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке полягає у ненаданні нею, як директором ПЗЗСО «Сумський ліцей «Просперітас», інформації на запит ОСОБА_2 від 19.07.2023 згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Далі по тексту протоколу наведені нормативні правові акти та судова практика, а наприкінці протоколу особою, яка його складала, зазначено два висновки:

-перший про те, що викладені обставини вказують на наявність порушень законодавства про доступ до публічної інформації, а саме ненадання відповіді на запит;

-другий - що у діях директора ПЗЗСО Ліцей «Просперітас» вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірна відмова в наданні інформації.

Водночас, суть таких правопорушень, як необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірна відмова в наданні інформації, у протоколі не сформульована, зокрема, відсутні відомості щодо усіх істотних ознак таких складів правопорушення та обставин їх вчинення ОСОБА_1 (місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, як того вимагає ст.256 КУпАП)

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Вважаю, що формулювання правопорушення, яке не містить відповідного складу адміністративного правопорушення, що інкримінується особі, унеможливлює реалізацію ефективного захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема у рішеннях ЄСПЛ по справам «Малофеєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист ( особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін ( оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки у протоколі не сформульовано фабулу таких правопорушень, які стосуються необґрунтованого віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірної відмови в наданні інформації, а суд не в праві самостійно формулювати їх та здійснити через це повний, всебічний та об`єктивний розгляд таких обставин, то у цій частині справа підлягає закриттю.

В той же час, досліджуючи обставини, які стосуються ненадання ОСОБА_1 інформації на запит ОСОБА_2 згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», слід зазначити про таке.

Закон України« Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини четвертої статті 13 «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частиною першою Про інформацію; нормативно-правовий акт № 2657-XII від 02.10.1992">статті 20 Закону 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні у тому числі такого порушення як ненадання відповіді на запит (п.1 ч.1 ст.24 Закону 2939-VI.

В цьому випадку зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується те, що заступник головного редактора Інформаційного Агентства «Україна ІНФО» ОСОБА_3 19.07.2023 звернувся до ПЗЗСО Ліцей «Просперітас» із запитом №01-06/07/142 про отримання публічної інформації.

Проте, в порушення строків, визначених, ч.1 ст. 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», директор ПЗЗСО Ліцей «Просперітас» ОСОБА_1 , як розпорядник інформації, не надала йому відповідь на такий запит.

Таким чином, вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_1 допустила правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП.

При цьому, необґрунтованими є твердження представника про те, що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку щодо надання інформації, так як вона не є розпорядником такої інформації.

Так, відповідно до ст.12 Закону розпорядники інформації це суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону .

Пункт 3 ч.1 ст. 13 Закону визначає, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, у тому числі: особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону «Про доступ до публічної інформації» до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють… інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

При цьому, відповідно до п.6 ч.1 Закону України «Про освіту», заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. А п. 18 передбачено, що освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Ст. 22 Закону України «Про освіту» визначає, що юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Права та обов`язки закладу освіти, передбачені цим Законом та іншими законами України, має також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності якого є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Ст. 26 ЗУ «Про освіту» передбачено, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. Керівник є представником закладу освіти у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень, передбачених законом та установчими документами закладу освіти.

Також, оцінюючи запитувану ОСОБА_2 інформацію від 19.07.2023 на предмет наявності суспільного інтересу, вважаю, що інформація, яку він просив надати стосується роботи навчального закладу під час надання освітніх послуг у разі виникнення надзвичайних ситуацій, та, з огляду на її характер, така інформація є суспільно необхідною (становить суспільний інтерес).

Отже, виходячи з вищенаведених норм, ПЗЗСО Ліцей «Просперітас»хоч і має приватну форму власності, але виконує делеговані повноваження по наданню освітніх послуг. Крім того, запитувана інформація становила суспільний інтерес. Тому, ОСОБА_1 як розпорядник інформації повинна була надати відповідь на запит згідно вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а оскільки вона відповідь не надала, то порушила норми Закону.

При цьому, не спростовують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, твердженняпредставника про те, що ОСОБА_1 надала відповідь на запити Секретаріату від 29.08.2023, 26.09.2023, 26.10.2023, оскільки в цьому випадку, як зазначалось вище, по суті правопорушення їй інкримінується ненадання відповіді на запит ОСОБА_2 від 19.07.2023, і не ставиться у провину ненадання відповіді на листи Уповноваженого.

Не впливає на висновок про винуватість ОСОБА_1 і допущена при складанні протоколу технічна помилка у даті звернення ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Сумській області (19.07.2023 замість вірної дати 29.07.2023), оскільки для встановлення в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке полягає у ненаданні відповіді на запит, має значення тільки дата, коли ОСОБА_2 звернувся до ПЗЗСО «Сумський ліцей «ПРОСПЕРІТАС», а не дата звернення ОСОБА_2 до Уповноваженого ВР з прав людини для виконання останніми контрольної функції.

Щодо невірного визначення у протоколі особи потерпілого, про яке зазначає представник, а саме: ОСОБА_2 , а не юридичну особу, яку він представляє Інформаційне Агентство «Україна ІНФО», то слід зазначити таке.

Згідно з ч.1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

В даному випадку, у протоколі щодо обставин завдання шкоди взагалі не заначено будь-яких відомостей. У зверненні ОСОБА_2 до Уповноваженого ВР з прав людини міститься тільки інформація щодо порушення його права на доступ до публічної інформації та прохання притягнути до відповідальності посадових осіб ПЗЗСО «Сумський ліцей «ПРОСПЕРІТАС». Водночас, жодного слова про завдану шкоду не зазначено.

Окрім того, склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 212-3 КУпАП, є формальним, тобто об`єктивна сторона правопорушення вичерпується, в цьому випадку порушенням Закону, а саме неправомірною відмовою в наданні інформації і не містить обов`язкової кваліфікуючої ознаки - настання наслідків у виді спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди.

За таких обставин, вважаю, що в цьому випадку, посадова особа Секретаріату, складаючи протокол, безпідставно зазначила ОСОБА_2 потерпілим.

З приводу заперечень представника щодо передбаченого спеціального способу захисту порушеного права запитувача інформації.

Порушення вимог Закону Украі?ни «Про доступ до публічноі? інформаціі?» може мати наслідком притягнення до одного з наступних видів відповідальності: дисциплінарноі?, адміністративноі? або кримінальноі?.

До адміністративної відповідальності особа притягується шляхом складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, і уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (статті 188-39, 188-40, 212-3 (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, у цьому випадку протокол складено уповноваженої особою.

А той факт, що ОСОБА_2 , як заступник головного редактора Інформаційного Агентства «Україна ІНФО»звернувся за захистом своїх прав не до суду в порядку адміністративного судочинства, а до Уповноваженої особи Секретаріату з вимогою скласти протокол, то це право кожного - будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Щодо тверджень представника про те, що в порушення вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, в протоколі не вказана дата народження та інші анкетні дані правопорушника.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши наданий суду протокол, можна зробити висновок, що даних про особу порушника для її ідентифікації по такому виду порушення є достатньо, оскільки на ОСОБА_1 складається протокол як на керівника закладу освіти. І особа, яка складала протокол, зазначила лише ті відомості, які були у неї в розпорядженні.

Щодо того, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з правами під час складання протоколу, то вказана обставина була викликана тим, що остання не з`явилась для складання протоколу. При цьому, суд не вбачає порушення права на захист особи, так як на стадії судового розгляду остання скористалась фаховою правовою допомогою.

Водночас, слушним є зауваження представника, що в протоколі помилково зазначена дата вчинення правопорушення- 18.12.2023, так як вказана дата є датою складання протоколу, а не датою вчинення правопорушення.

Як вже зазначалось вище, представник Інформаційного Агентства «Україна ІНФО» Федорко Г.М. звернувся із запитом про отримання публічної інформації №01-06/07/142 до ПЗЗСО Ліцей «Просперітас» 19.07.2023.

Строк надання відповіді на такий запит відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, у ОСОБА_1 , як розпорядника інформації, виник обов`язок надати відповідь не пізніше 5 днів з дня отримання запиту. Саме ця дата і є днем вчинення правопорушення, а не день складання протоколу.

Крім того, є обґрунтованою позиція представника про необхідність застосування в даному випадку ст.38 КУпАП.

Так, відповідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому числі, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В даному випадку, оскільки ОСОБА_1 не надала відповіді у липні 2023 року на запит від 19.07.2023, правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, вчинення якого інкримінують ОСОБА_1 , не відноситься до триваючих, а справа надійшла до суду лише 19.12.2023, то вже на день складання протоколу та направлення справи до суду закінчились строки визначені ст. 38 КУпАП.

Вказане згідно п. 7 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка тягне за собою необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.38, ч.2 ст. 212-3, ч.1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП: по обставинам ненадання відповіді на запит - у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, а по обставинам, які стосуються необґрунтованого віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та неправомірної відмови в наданні інформації, - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя І.В. Клімашевська