Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7052/23 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Рябчука І.В., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 січня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 29 червня 2023 року о 21 год. 20 хв., в м. Житомирі, по вул. Небесної Сотні, поблизу будинку, №12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Рassat номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря від 29.06.2023 №490. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Рябчук І.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутній факт законної зупинки транспортного засобу в порядку ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не роз`яснено його права, відеозапис не є безперервним.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що ОСОБА_1 постанову суду не отримував, а 21.01.2024 до суду першої інстанції подана апеляційна скарга, але будь-якої інформації від суду про отримання скарги тривалий час не надходило. 16.02.2024 подано адвокатський запит з даного приводу, а 22.02.2024 отримано відповідь, що вказана скарга розпізнана, як SPAM!!! та відправлена до карантину, що підтверджується адвокатським запитом та відповіддю суду (а.с. 59 на звороті, а.с. 60). Так, подана апеляційна скарга на постанову суду повернута Житомирським апеляційним судом відповідно до постанови суду від 01.03.2024 у зв`язку з не долученням витягу з договору про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 49). 05.03.2024 адвокатом Рябчуком І.В. подана повторна апеляційна скарга, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката РябчукаІ.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2023 відповідно до якого ОСОБА_1 29 червня 2023 р., о 21 год. 20 хв., в м. Житомирі, по вул. Небесної Сотні, поблизу будинку, №12, керував транспортним засобом Volksvagen Рassat номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря від 29.06.2023 №490, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); висновком медичного огляду №490 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 29.06.2023, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в крові виявлено етанол в концентрації - 1,86‰ (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с. 3); повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції (а.с. 4); рапортом поліцейського (а.с. 5); відеозаписом обставин події (а.с. 6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не приймаються до уваги, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Як вбачається з рапорту поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області старшого сержанта ОСОБА_2 від 11.07.2023 та досліджених доказів (відеозаписів), 29.06.2023 о 21 год. 13 хв. на службовий планшет отримано виклик інформаційного характеру, звернення від громадянина, що керманич автомобіля Volksvagen Рassat номерний знак НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що і повідомлено водія після зупинки.

Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, який був викликаний необхідністю перевірки вказаної інформації, тому дії працівників поліції не можна визнати неправомірними і такими, що не відповідали вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» незалежно від наслідків розгляду матеріалів про притягненню винної особи до адміністративної відповідальності, якщо не доведено факт порушення ПДР України.

Посилання захисника на ту обставину, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР, які відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. В даному випадку, зупинка транспортного засобу проведена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а не п. 1 ч. 1 цієї статті Закону, а після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , йому було надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.9 «а» ПДР та знаходяться у причинному зв`язку стосовно зупинки автомобіля.

З відеозаписів нагрудної камери вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер» або в медичному закладі, доступно роз`яснили наслідки такої відмови. ОСОБА_1 спочатку відмовився щодо проходження огляду у встановленому порядку, але пізніше погодився пройти огляд лише у медичному закладі.

Окрім того, відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Розділу ІІ Інструкції).

Згідно п. 10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Щодо порушення вказаних пунктів Інструкції під час проходження огляду ОСОБА_1 є особистим тлумаченням захисника, оскільки апеляційний суд звертає увагу на те, що інспектор самостійно не повинен пред`являти документи на проходження повірки та сертифікат відповідності алкотестеру. Ці документи він зобов`язаний пред`явити на вимогу водія. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 відмовився проходити огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів взагалі не повинен складатися, оскільки огляд працівником поліції на місці зупинки не проводився. Факт наявності в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів - не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і така відмова була беззаперечною. Щодо направлення на огляд, то вищевказаними нормативними документами не передбачена його видача водію, а тому поліцейськими було дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Згідно п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні етапи щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння закріплено у ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 6, 16, 19, 20, 22 Інструкції передбачено, що відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, доказом перебування водія в стані алкогольного сп`яніння є висновок медичного огляду, який наявний в матеріалах справи. При цьому, доводи адвоката Рябчука І.В. про порушення ряду пунктів Інструкції під час процедури огляду в закладі охорони сп`яніння спростовуються змістом висновку медичного огляду №490 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 29.06.2023, а тому будь-яких порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, під час огляду ОСОБА_1 не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Протокол серії ААД № 423984 від 11.07.2023 містить відмітку, зокрема, особистий підпис про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та правами, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП. Також, останньому були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, що зафіксована на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського.

Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту не безперервності відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Рябчуку Ігорю Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 09 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 січня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь