Провадження № 3/592/60/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю захисника Верем`юка Д.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , підполковника, який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

04.11.2023 о 22:41 в м. Суми по вул. Люблінська в районі буд.5 водій ОСОБА_1 після того, як т/з Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням був зупинений на вимогу поліцейського, вжив алкогольний напій ОСОБА_2 (8%) до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; огляд був проведений на місці зупинки т/з зі згоди водія за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 ARBL-0644, з позитивним результатом якого 0,78 ‰ ОСОБА_1 був згоден.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Захисник Верем`юк Д.А. заявив клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення на період проходження ОСОБА_1 військової служби для забезпечення його права на доступ до правосуддя та можливості реалізації права на захист в повному обсязі, оскільки він має намір особисто пояснити суду всі події, що мали місце 04.11.2023.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відтак, суд не вбачає підстав для застосування за аналогією закону норм КПК України щодо зупинення судового провадження відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні, присутність якого у судовому розгляді є обов`язковою.

Враховуючи те, що захист ОСОБА_1 здійснює професійний адвокат, суд вважає за можливе розглянути дану справу без його участі за наявними матеріалами справи.

Захисник Верем`юк Д.А. в судовому засіданні просив закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП України. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння мав був проведений в порядку ст.266-1 КУпАП. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений патрульним екіпажем безпідставно, у зв`язку з чим останній не мав виконувати всі наступні вимоги поліцейських, а всі складені процесуальні документи є недопустимими доказами вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння поліцейська не озвучила.

Крім того, вчинення даного правопорушення фактично було спровоковано діями самих поліцейських, які після висловленої ОСОБА_1 відмови пройти огляд на стан сп`яніння протягом довгого часу не складали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Окремо захисник звернув увагу суду на те, що працівниками поліції не перевірено та не задокументовано, що в пляшці від напою ОСОБА_2 дійсно був алкогольний напій, а не питна вода, яка у великих кількостях, у різних ємкостях зберігається у службовому автомобілі, який використовується для виконання бойових завдань. ОСОБА_1 повідомив, що в пляшці алкоголь, будучи обуреним незаконною поведінкою працівників поліції. Також з наданої на адвокатський запит відповіді ТОВ «АТЗТ «Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» вбачається, що використаний при проведенні огляду ОСОБА_1 прилад міг давати суттєву невстановлену похибку, а також наявні очевидні несправності приладу через неодноразові невдалі спроби ОСОБА_1 продути його.

Крім того, захисник звернув увагу на те, що ОСОБА_1 за наведених в протоколі часу та місці виконував службові обов`язки, оскільки мав прибути з іншими військовослужбовцями до оперативного штабу для взяття участі у терміновій нараді. Службові обов`язки ОСОБА_1 пов`язані із захистом України від зовнішньої агресії. Тому в разі, якщо суд дійде висновку про керування ОСОБА_1 т/з в стані алкогольного сп`яніння, то відповідальність останнього виключається, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні долученими до протоколу серії ААД №619027 від 04.11.2024 такими доказами:

- результатами тесту №1916 від 04.11.2023, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Drager Alcotest 6810 ARBL-0644, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_1 про залишити автомобіль на місці зупинки (а.с. 4);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 22.04.2010 (а.с. 6);

- відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та встановленого на службовому авто відеореєстраторі, здійсненим згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію».

Допитана в судовому засіданні інспектор поліції Колесник А.В. пояснила, що за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через невідповідність вимогам ПДР кольору ліхтаря освітлення номерного знаку. Автомобіль зупинився не відразу. Під час спілкування від водія ОСОБА_1 відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Для складання адмінматеріалів необхідно було перевірити належність т/з, факти притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, до того ж останньому треба було надати час для усвідомлення ситуації, оскільки не виключалась можливість того, що він погодиться пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пізніше. І в цей проміжок часу ОСОБА_1 випив алкогольний напій ОСОБА_2 . При цьому останній не заперечував, що вживає алкоголь. Після цього все ж таки погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат виявився позитивним. Нею було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП.

Наведені покази свідка та докази по справі узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

Так, адміністративна відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП, серед іншого, настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Факт керування ОСОБА_1 т/з Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 04.11.2023 о 22:41 в м. Суми по вул. Люблінська в районі буд.5 стороною захисту не заперечується.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що підставою для зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 стала невідповідність вимогам стандарту освітлення номерного знаку, який має бути білого кольору, натомість в автомобілі Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 ліхтар був синього кольору. Відсутність в матеріалах справи відповідної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказаного факту не спростовує. До того ж правомірність дій поліцейських щодо зупинки т/з не знаходиться напряму в причинному зв`язку з обов`язком водія т/з пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння з огляду на вимоги п.2.5 ПДР, а також з забороною вживати алкоголь після зупинки до проведення такого огляду.

Отже, доводи сторони захисту про безпідставність причини зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із чим подальші дії працівників поліції є незаконними, а отримані внаслідок таких дій докази є неналежними та недопустимими, на увагу суду не заслуговують.

Необґрунтованими також є твердження захисника щодо недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем.

Так, ст.266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 перебував у цивільній формі одягу, без відповідних документів та поза межами території військової часини, і доказів того, що він виконував обов`язки військової служби при його зупиненні працівниками поліції не надав, у зв`язку з чим у працівників поліції були відсутні обов`язки щодо виконання вимог ст. 266-1 КУпАП, а тому цілком обґрунтовано здійснили огляд самостійно без залучення представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того, відповідно до ст.15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Не заслуговують на увагу суду також доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у якого було відсутнє тремтіння рук, поведінка була адекватною, мова зрозумілою, рухи тіла адекватними. Так, про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, а не суду за наслідками дослідження відеозапису у судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу суду також сумніви сторони захисту щодо правильності показників приладу Drager Alcotest, який за наданою на адвокатський запит відповіддю ТОВ «АТЗТ «Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» міг давати суттєву невстановлену похибку. Так, перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включений до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст.17 вказаного закону України встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Отже, вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Крім того, відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України N 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager N 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, оскільки газоаналізатор Drager Alcotest 6810 був введений у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію N 7261/2007 від 10.02.2010, використання його є можливим за умов дотримання умов експлуатації та технічного обслуговування.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що прилад Alcotest Drager N 6810, серійний номер ARBL-0644 проходив калібрування 08.08.2023 (а.с.3), тобто на час проведення огляду ОСОБА_1 прилад був справним.

Не свідчить про несправність приладу також неодноразові невдалі спроби ОСОБА_1 пройти огляд за його допомогою, оскільки останній не видихував необхідний обсяг повітря для проведення вимірювання. До того ж, у разі наявності яких-небудь сумнівів в законності проведеного щодо нього огляду ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пред`явити вимоги працівнику поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак таким правом не скористався.

При цьому, суд акцентує, що в даному випадку ОСОБА_1 не ставиться у вину керування т/з в стані алкогольного сп`яніння або відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, ОСОБА_1 інкримінується вживання особою, яка керувала т/з після того, як т/з був зупинений на вимогу поліцейського, алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

На відеозаписах, долучених до матеріалів справи, чітко зафіксовано вживання ОСОБА_1 алкогольного напою після зупинення т/з під його керуванням (22:53). При цьому, останній під час спілкування з поліцейськими вказаного факту не заперечував, посилаючись на те, що він вже перебуває в статусі пішохода і відпочиває. До того твердження захисника з приводу того, що ОСОБА_1 з пляшки з написом «Джин Тонік» пив воду спростовуються в тому числі позитивним результатом проведеного щодо нього огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції, які довгий час після зупинки т/з та озвученої ОСОБА_1 відмови пройти огляд на стан сп`яніння протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП не складали.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння розпочата о 22:44 04.11.2023, на пропозицію інспектора поліції о 22:45 останній відмовився проходити огляд, після чого йому було роз`яснено передбачену діючим законодавством відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В подальшому під час розмови ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він входить до складу управління ОТУ «Суми» неодноразово пропонував працівникам поліції зайти до його службового кабінету для вирішення питання, вимкнути камеру, наголошував, що поліціянти мають ловити інших порушників, а щодо нього питання має бути закрите.

На пропозицію інспектора, о 22:47, о 22:48 ОСОБА_1 знову відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після роз`яснення наслідків відмови просив надати йому час для здійснення телефонного дзвінка, і вже о 22:53 в присутності поліцейських випив алкогольний напій.

Таким чином, час з початку виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і до вживання ним алкоголю становить 9 хв. За наведеної поведінки ОСОБА_1 та необхідності перевірки інспектором фактів притягнення його до адміністративної відповідальності, протягом цього проміжку часу скласти протокол про адміністративне правопорушення вочевидь є неможливим.

Відтак твердження сторони захисту, що затягування поліцейськими зі складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП фактично спровокувало вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, не заслуговують на увагу суду.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності не можуть бути взяті до уваги, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать наявним у справі доказам. При цьому у справі відсутня будь-яка інформація, яка хоча б якимось чином свідчила про наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність (ст. 17, 18 КУпАП), тобто, що водій ОСОБА_1 , керуючи т/з у стані алкогольного сп`яніння, діяв у стані крайньої необхідності для усунення небезпеки, що загрожувала державі від збройної агресії РФ.

Згідно відеозаписів події ні під час зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 , ні під час спілкування з поліцейськими, ні в ході складання протоколу, останній не повідомляв поліцейським про термінове виконання ним своїх службовий обов`язків, коли він мав терміново прибути сам і доставити інших військовослужбовців до оперативного штабу і надалі виїхати у район виконання завдання.

Жодного доказу на підтвердження цих обставин суду надано також не було, а з відеозапису вочевидь вбачається, що ОСОБА_1 та інші особи, які перебували з ним в салоні т/з, повертались в гуртожиток за місцем розташування після відпочинку.

Що стосується власноруч зазначених ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушень пояснень, відповідно до яких: «Не надали правового роз`яснення, не повідомили про порушене. Це порушило мою честь і гідність захисника вітчизни, застосували фізичну, застосовували до мене психологічний вплив під час проведення огляду», то з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інспектором поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП (22:56), неодноразово роз`яснювалось суть інкримінованого правопорушення . Неправомірності дій працівників поліції під час складення адмінматеріалів відносно ОСОБА_1 , застосування фізичної сили чи психологічного тиску в ході судового розгляду встановлено не було, а будь-яких доказів того, що останній звертався з відповідними заявами чи скаргами з приводу неправомірних дій поліцейських матеріали справи не містять.

На переконання суду, поведінку самого ОСОБА_1 за обставин подій, що мали місце 04.11.2023, не можна вважати зразком високої культури військовослужбовця, який зобов`язаний берегти військову честь і завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відтак, порушень порядку складання протоколу чи порядку огляду на стан сп`яніння, фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, незаконності дій працівників патрульної поліції тощо, на які вказує захисник і які б виключали подію чи впливали на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП не встановлено.

Отже, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, доведена, оскільки він:

- керував автомобілем за обставин, встановлених судом і вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та був зупинений поліцейськими;

- вжив алкогольний напій до проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ч.4 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.4, 283, 284, 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська