ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3505/23 Номер провадження 33/814/329/24Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника адвоката Артеменко А.О.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Артеменко Альони Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 16 вересня 2023 року о 22:56 год. в Мильці, по вул. Шевченка, 62в, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 24, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16 вересня 2023 року о 22:56 год. в Мильці, по вул. Шевченка, 62в, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 24, д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом. До адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП притягався 31.08.2022 відповідно до постанови серії БАД №61030. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.1 26 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Артеменко А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вказує на неналежність як доказів протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в останньому невірно заначено назву місцевого суду, а також долучених до справи відеозаписів з огляду на відсутність зафіксованого руху автомобіля та його номерного знаку, епізодичність відеозаписів як з відеореєстратора, так і з бодікамери працівника поліції.

Вважає, що суд формально розглянув справу, не з`ясувавши всіх обставин інкримінованого правопорушення, внаслідок чого прийшов до помилкового високу про доведеність факту керування ним автомобілем.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №015553 складений 16.09.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 щодо керування ним т/з повторно протягом року, будучи позбавленим права керування Шевченківським районним судом м. Полтави,

протокол серії ААД №015552 складений 16.09.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з приміткою щодо відсторонення від керування шляхом евакуації ТЗ,

направлення на огляд водія до медичного закладу,

акт огляду та затримання транспортного засобу

записи з відеореєстратора службового автомобіля та бодікамери працівника поліції,

рапорт оператора 102.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані притягнутим та його захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля, автомобіль ГАЗ 24 світлого кольору рухаючись по вулиці прямо здійснив поворот наліво, після чого швидко зупинився та до нього підійшли 2 працівника поліції.

Підставою для зупинки транспортного засобу шляхом ввімкнення на службовому автомобілі проблискових маячків, стала зупинка транспортного засобу на перехресті, також водію було повідомлено про отриману на пульт 102 інформація щодо розпиття невідомими особами спиртних напоїв, які роз`їжджають на автомобілі «Волга».

В подальшому, вже з відеозаписів нагрудної камери працівника поліції вбачається спілкування з водієм автомобіля, який знаходився на місці водія та вийшов з машини для розмови.

Особу водія було встановлено як ОСОБА_1 , який протягом тривалого періоду часу, з використанням нецензурної лексики спілкувався з працівниками поліції та висловлював заперечення щодо їх вимог надати документи та посвідчення водія.

Лише після приїзду другого службового екіпажу, водій надав документи на ім`я ОСОБА_1 .

В зв`язку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано неодноразово пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі (23:42 год), на що водій запитував «На якому основанії, ви мене зупиняли?».

Вказані дії були розцінені поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також під час перевірки інформації стосовно водія було встановлено, що останній вже притягався протягом року до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Вказані обставини стали підставою для складання протоколів за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказів складеного працівниками поліції протоколу та долучених до справи відеозаписів - є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Так, посилання на епізодичність відеозапису бодікамери та відсутність на ньому зафіксованого руху автомобіля, спростовуються долученими до справи записами з автомобільного відеореєстратора, на якому зафіксовано рух автомобіля марки ГАЗ 24 світлого кольору спочатку прямо по вулиці, а потім його поворот ліворуч та швидку зупинку на перехресті, після чого відбувся під`їзд службового автомобіля перпендикулярно до дверей водія.

Долучені відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції повністю відображають весь перебіг події від зупинки транспортного засобу, тривалого спілкування з водієм, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, його сварку з працівниками поліції та подальше складання протоколу.

Посилання захисника на розгляд справи без участі правопорушника не свідчать про порушення місцевим судом норм процесуального права, які є самостійною підставою для скасування ухваленого рішення, оскільки участь особи, яка притягується до відповідальності при розгляді справ вказаної категорії - не є обов`язковою.

Не заслуговують на увагу доводи щодо неналежності як доказу складеного протоколу з огляду на зазначення в ньому Шевченківського районного суду, оскільки такого не існує, зважаючи на те, що вказана описка не спростовує факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому, апеляційним судом не приймаються до уваги надані в ході судового засідання пояснення свідка ОСОБА_2 , який підтверджував, що автомобіль не був зупинений працівниками поліції, а знаходився в технічно несправному стані, вони його спільно з ОСОБА_1 були вимушені штовхали і на час приїзду екіпажу патрульної машини автомобіль в русі не перебував.

До вказаних пояснень необхідно віднестись критично, оскільки останні суперечать зібраним по справі доказам, зокрема записам з відеореєстратора, на якому чітко зафіксований рух автомобіля ГАЗ 24 світлого кольору, з водійського сидіння якого після зупинки вийшов ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених вищевказаними статтями.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Артеменко Альони Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна