Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6279/23
П О С Т А Н О В А

26.01.2024р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ААД №144208 від 03.07.2023р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 03.07.2023р. близько 03:50 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Jeep Compass" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по вул. В. Морській в районі буд. №66, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у встановленому законом медичному закладі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився із обставинами вчиненого правопорушення. Пояснив, що керував т/з "Jeep Compass" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по вул. В. Морській. Був зупинений працівниками поліції. Останні в ході спілкування почали наполягати на наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та необхідності проходження огляду. На вказане ОСОБА_1 повідомив, що не вживав алкогольних напоїв, просто є втомленим. Надалі, зі слів ОСОБА_1 , працівники поліції почали поводити себе незаконно, натякати останньому на надання грошей за не складання адміністративного протоколу. Наведені дії обурили ОСОБА_1 , за такого він дійсно відмовився від проходження будь-якого огляду за участі цих інспекторів поліції. У зв`язку з чим щодо нього був складений даний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Між тим, коли на місце приїхали представники ВСП, останній із ними проїхав до медичного закладу, у їх присутності пройшов огляд та згідно медичної виписки №2182 йому встановлено діагноз "Тверезий". На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії ААД №144208 дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, у разі порушення водієм п. 2.5 ПДР, працівниками поліції мають бути надані доказі щодо: 1/ керування особою транспортним засобом та законності підстав зупинки транспортного засобу; 2/ наявності ознак сп`яніння; 3/ відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Відсутність доказів щодо сукупності вказаних ознак, може слугувати підставою до закриття адміністративного провадження.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи окрім самого адміністративного протоколу додано оптичний диск з відеозаписом з натільної камери працівника поліції.

В ході огляду відеозапису встановлено, що обставин зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та необхідність проходження огляду на з`ясування такого стану. На вказане ОСОБА_1 повідомляє, що згоден пройти огляд у медичному закладі, однак без участі працівників поліції. У зв`язку з чим працівниками поліції складаються матеріали адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи зафіксовані відеозаписом обставини, вбачається, що візуально наявність ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі (порушення координації рухів, почервоніння очей) не підтверджена, інших ознак які б свідчили про стан сп`яніння також не встановлено. Додатково про вказане свідчить медична виписка №2182 від 03.07.2023р., згідно якої за наслідком проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі, його стан алкогольного сп`яніння не підтверджено.

Таким чином відсутність ознак сп`яніння вказує про необґрунтованість та безпідставність вимоги працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння, в той же час його рішення про відмову в такому випадку не можна вважати порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.