Справа № 153/1856/23
Провадження № 23-з/801/2/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 клопотання адвоката Козаря Артема Миколайовича про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук Світлани Григорівни,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

26 січня 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Козаря А. М. про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., яке мотивоване тим, що цією суддею було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_2 , лейтенанта поліції, інспектора СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, крім того, суддя, безпідставно стверджує, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, але це не відповідає дійсності.

Проаналізувавши доводи клопотання про відвід, вважаю, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, що свідчить про наявність прогалин в національному законодавстві.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи наведене, оскільки справи про адміністративне правопорушення даної категорії є кримінальними в розумінні практики ЄСПЛ, а тому слід застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з частиною першою, третьої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як вказав Європейський суд з прав людини у справах «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10.12.2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до практики ЄСПЛ, найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 було здійснено тлумачення статті 6 Конвенції про захист прав людини та сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Наведені в клопотанні доводи, на переконання апеляційного суду, можуть викликати в сторони захисту сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Копаничук С. Г. при розгляді справи щодо ОСОБА_1 та прийнятті судового рішення.

З метою недопущення сумнівів в неупередженості судді Копаничук С. Г., з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, дотримання основних процесуальних гарантій, якими може скористатись особа при розгляді справ у національному суді, закрпілених у статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, приходжу до висновку, що клопотання адвоката Козаря А. М. про відвід судді Копаничук С. Г. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 294 КУпАП, ст. 35, 81, 82 КПК України

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Козаря Артема Миколайовича про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук Світлани Григорівни задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року, передати до канцелярії Вінницького апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченого частиною 3 статті 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета