КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/418/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Колесніченко М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Онищука Миколи Анатолійовича на постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року в складі судді Ікорської Є. С., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

26.12.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Онищук М. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що під час судового розгляду в суді першої інстанції залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Зазначив, що з відеозапису, зафіксованого на диску з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що запис розпочинається, коли ОСОБА_1 та працівники поліції вже знаходяться біля автомобіля, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано. З відеозапису та пояснень до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 наполягав на тому, що він перебував в автомобілі в якості пасажира, водієм була зовсім інша особа.

З огляду на склад правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відеозапис з нагрудного відеорегістратора поліцейського в цій частині є неналежним та недопустимим доказом, оскільки на ньому не зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення.

Інструкція передбачає безперервне фіксування подій з моменту початку виконання службових обов`язків, проте в даному випадку таке фіксування велось вибірково, оскільки на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Онищук М. А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що відпочивав з друзями на озері. До нього підійшла людина, запитала, чи є серед них тверезий водій, який хоче заробити. Він погодився, сів за кермо автомобіля. ОСОБА_1 йому показував дорогу, потів сказав, що вони приїхали, він вийшов з машини та пішов на метро.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 68 Конституції України Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №532244, 08 вересня 2023 року о 20 год. 27 хв., в м. Києві по вул. Кирилівська, 136, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат : 0,70 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є належним і допустимим доказом, та який свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7695275, 08 вересня 2023 року , 20:19:37, в м. Києві по вул. Фрунзе, 136, ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , керуючи транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимог дорожнього знаку 4.1 рух прямо та здійснив розворот, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 прим КУпАП. За вчинення даного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що на місці зупинки працівник поліції пояснив ОСОБА_1 про те, що коли він з`їжджав з мосту, ним було порушено вимоги дорожньої розмітки. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що був водієм, лише запитував, де саме він їхав, бо не пам`ятає. Також пояснював, що автомобіль вже стояв, коли під`їхали працівники поліції, «я ж не їду, я стою», « ну що, може ми поперли, ні, ніяк? Так і будемо тут стояти?», « я тут стояв вже мабуть годину» .

Надані ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснення істотно відрізняються від пояснень, які він надавав на місці зупинки транспортного засобу.

Так, в суді апеляційної інстанції останній пояснив, що після того, як він з водієм під`їхали до будинку його знайомого, запрошений ним драйвер Володя пішов, а через 30-40 секунд під`їхала поліція.

Наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності з даними відеозапису дають підстави до висновку про те, що ОСОБА_1 в момент зупинки транспортного засобу08 вересня 2023 року був водієм в розумінні п. 1. 10 Правил дорожнього руху України.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи за наслідками зупинення її транспортного засобу.

Покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 вказаний висновок суду не спростовують.

Вказаний свідок пояснив, що йому не було відомо про обставини подальшого керування транспортним засобом після того, як він пішов. При цьому поліцейських він не бачив.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Онищука Миколи Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк