Справа № 946/1374/24
Провадження № 3/946/766/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, знаходиться у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

21.02.2024 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 156487 від 15.02.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Судом встановлено, що 15.02.2024 року о 15 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 знаходився на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини, нестійка ходьба, незрозуміла мова), що підтверджується висновком Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного. Наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2024, тестом Алкофор 505 №03615 від 15.02.2024, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 2,410% промілє. Своїми діями солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, порушив вимоги ст. 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», тобто вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (воєнного стану), за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав, розкаявся.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вказані обставини справи, а саме прибування солдата ОСОБА_1 на території воїнської частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану), також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №156487 від 15.02.2024 року, висновком Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного. Наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2024, тестом Алкофор 505 від 15.02.2024, за №03615, письмовими поясненнями притягуваного від 15.02.2024р. та іншими доказами в їх сукупності.

Аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року, а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов