КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1006/2024
ПОСТАНОВА

02 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 - захисника Бублика Антона Віталійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

11.01.2024 представник потерпілого ОСОБА_1 - захисник Бублик А. В. подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, про оскаржувану постанову дізнався після звернення до страхової компанії за отримання страхового відшкодування. 13 грудня 2023 року він звернувся до суду із відповідним запитом та ознайомився з матеріалами справи.

ОСОБА_1 не оскаржив постанову у встановлений чинним законодавством строк, оскільки він не усвідомлював можливі юридичні наслідки прийнятої постанови, так як немає юридичної освіти або спеціальних знань й практичних навичок, а на пошук відповідного фахівця було витрачено багато часу.

Зазначив, що 03 січня 2023 року ОСОБА_1 було запрошено до Управління патрульної поліції в місті Києві для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

03 січня 2024 року ОСОБА_1 подав експерту Автономову М. В. заяву про проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП.

08 січня 2023 року ОСОБА_1 отримав на руки висновок експерта №2024-0301 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП.

Після укладення між адвокатом Бубликом А. В. та ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги за №01/2024 від 08.01.2024 року, для підготовки тексту апеляційної скарги на постанову суду, ОСОБА_1 був наданий адвокату Бублику А. В. примірник висновку вищезазначеного автотехнічного дослідження.

08 січня 2024 року адвокат Бублик А. В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про ознайомлення зі справою №755/17968/23. Проте лише 10 січня 2024 року судом першої інстанції судом першої інстанції матеріали справи були надані для ознайомлення.

Лише після цього адвокат Бублик А. В. набув фактичну можливість скласти дану апеляційну скаргу та в найкоротший термін подати її через суд першої інстанції для розгляду в Київському апеляційному суді.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Грушко В. І. 26.01.2024 подав клопотання , в якому просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката Бублика А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що оскаржувана постанова була винесена 05 грудня 2023 року, кінцевим строком для подання апеляційної скарги було 15 грудня 2023 року.

Під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, з матеріалами справи, в тому числі зі змістом постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, ОСОБА_3 ознайомився 13 грудня 2023 року (а.с. 26).

Подавши апеляційну скаргу лише 11 січня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Бублик А. В. пропустив строк на апеляційне оскарження, а зазначені ним причини пропуску строку не можна визнати поважними з огляду на таке.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, заявником не зазначені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Не усвідомлення ОСОБА_1 можливих юридичних наслідків прийнятої постанови, витрачання часу на пошук відповідного фахівця не може слугувати достатньою підставою для поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду становить 10 днів

Апеляційна скарга подана після спливу одного місяця після ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи та за підстав, які не видаються переконливими.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційна скарга разом із доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_1 - захиснику Бублику Антону Віталійовичу взадоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк