Справа № 709/1722/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романова О.Г., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Відділу поліцейської діяльності

№ 2 (смт Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада

2023 року серії ВАБ № 998144 ОСОБА_1 09 листопада 2023 року о 08:00 год. за адресою:

АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї свекрухи

ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру виражалася нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, била віником, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Своїми діями

ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що потерпіла

ОСОБА_2 являється їй свекрухою та що до 15 листопада 2023 року вони проживали в одному будинку. Свекруха являється конфліктною особою, постійно провокує її.

09 листопада 2023 року близько 08:00 год. ОСОБА_1 зібрала дитину та мала намір відвезти її до дитячого садочка. В цей час свекруха стала погрожувати їй, ображала нецензурними словами та сказала щоб вона не поверталася додому, при цьому штовхаючи її. ОСОБА_1 разом із дитиною вийшла на поріг будинку, слідом за нею вибігла ОСОБА_2 та вдарила її якимсь одягом (конкретніше сказати не змогла, оскільки події відбувалися швидко).

ОСОБА_1 направилася до припаркованого біля будинку автомобіля, в цей час з будинку вийшов її чоловік ОСОБА_3 та став за неї захищатися. При цьому, ідучи до автомобіля,

ОСОБА_1 зі злості вирвала кущ квітів та кинула на поріг будинку. Крім цього, ОСОБА_1 заперечувала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення: повідомила, що потерпілій ОСОБА_2 не погрожувала фізичною розправою, не била ні віником ні чимось іншим, а навпаки саме ОСОБА_2 штовхала її та била. Також, ОСОБА_1 пояснила, що під час даної суперечки вона кричала, але чи вживала нецензурні слова на адресу потерпілої сказати не може. Вищевказане можуть підтвердити очевидці події

ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_1 та син потерпілої ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 (рідна сестра потерпілої ОСОБА_2 ).

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила суд, що вона до 15 листопада 2023 року проживала в одному будинку із своїм сином ОСОБА_3 та невісткою ОСОБА_1 . При цьому у неї із невісткою були постійні конфлікти, винуватцями яких була саме невістка. Так, 09 листопада 2023 року близько 08:00 год. невістка збиралася відвезти дитину до дитячого садочка. Потерпіла сказала ОСОБА_1 , щоб вона більше не поверталася до будинку, у відповідь на що остання почала ображати її нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, застосовувала фізичну силу (вдарила по руці та по тілу), при цьому ображала не тільки її, а й дитину. Вийшовши на подвір`я, ОСОБА_1 продовжувала свої погрози та ображала її нецензурною лайкою, декілька разів ударила її кущем квітів, який вирвала на клумбі. Далі, з будинку вийшов її син ОСОБА_3 та посадив ОСОБА_1 і дитину до автомобіля та вони поїхали. Після цього, ОСОБА_2 викликала працівників поліції. Також, зазначила, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у змові з ОСОБА_1 та що вони не були очевидцями події.

У судовому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_3 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, суду пояснив, що він являється сином потерпілій ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_1 та що вони до 15 листопада 2023 року разом проживали в одному будинку. Після смерті батька, який помер у серпні 2023 року, та прийняття ним його спадщини, у матері та дружини на постійній основі виникали сварки, ініціатором яких була його мати. Причиною цих сварок завжди було те, що нібито він та його дружина ОСОБА_1 намагаються вигнати ОСОБА_2 з будинку. 09 листопада 2023 року близько 08:00 год., збираючись на роботу, він почув крики на подвір`ї. Вийшовши з будинку, він побачив як його мати кричала на ОСОБА_1 , ображала її нецензурними словами та намагалася вдарити. У зв`язку з цим ОСОБА_3 став між матір`ю та дружиною, а потім посадив останню до автомобіля та вони поїхали. Сідаючи в автомобіль, ОСОБА_1 зі злості вирвала кущ квітів та кинула на поріг будинку. При цьому, ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 не ображала ОСОБА_2 нецензурними словами, не погрожувала фізичною розправою, та не била її, а навпаки саме остання вчиняла вищевказані дії.

У судовому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_4 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, суду пояснила, що вона являється рідною сестрою потерпілої ОСОБА_2 та проживає навпроти її будинку. Так, ОСОБА_2 на постійній основі конфліктує із своєю невісткою ОСОБА_1 , ініціатором таких сварок завжди є її сестра. Так, 09 листопада 2023 року близько 08:00 год., збираючись на роботу ОСОБА_4 почула крики на подвір`ї своєї сестри. Вийшовши з будинку, вона побачила як на порозі будинку навпроти ОСОБА_2 кричала на свою невістку ОСОБА_1 , ображала нецензурними словами, погрожувала та вдарила її якимось одягом. Потім із будинку вийшов ОСОБА_3 , який став між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а потім посадив останню до автомобіля та вони кудись поїхали. При цьому, ОСОБА_4 не бачила та не чула, щоб ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожувала їй фізичною розправою або била, а навпаки такі дії вчиняла саме остання.

Суд, заслухавши пояснення особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ст. 1 Закону).

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Так, у підтвердження вини ОСОБА_1 , працівниками поліції надано суду протокол про адміністративне правопорушення (який самостійно доказом бути не може, а повинен оцінюватися у сукупності із іншими доказами у справі); рапорт від 09 листопада 2023 року, відповідно до якого на лінію 102 було повідомлено про факт домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 ; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 листопада 2023 року, відповідно до якого було прийнято усуну заяву від

ОСОБА_2 щодо факту домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 (образи, погрози фізичною розправою); письмові пояснення ОСОБА_2 від 09 листопада 2023 року щодо факту домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 (образи, погрози фізичною розправою).

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, констатує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би з достовірністю підтверджував інкриміновані ОСОБА_1 дії, а саме те, що остання ображала потерпілу ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою та била її.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Г. Романова