Номер провадження: 33/813/475/24
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Споришева Максима Олексійовича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Споришева Максима Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 вересня 2023 року о 20:28 год. на проспекті Небесної Сотні, 61 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia державний номер НОМЕР_1 , здійснив ДТП та порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обставинам. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Споришев М.О. просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги, суд не надав ОСОБА_1 можливості надати пояснення стосовно інкримінованого правопорушення, і ОСОБА_1 не повідомлявся судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи; суд не допитав свідків та поліцейських, що склали протокол про адміністративне правопорушення, а відразу ухвалив рішення у справі, посилаючись на те, що доведеність вини ОСОБА_1 підтверджується доказами, долученими до справи; в судовому засіданні не було змагальності сторін, презумпції невинуватості, оскільки від самого початку, захисник вважає, що суддя був впевнений у винуватості ОСОБА_1 ; суд однобічно розглянув справу, прийняв постанову без з`ясування всіх істотних обставин у цій справі; відеозапис, долучений до матеріалів справи, містить пояснення ОСОБА_1 , надані ним на місці події, з якого убачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

В апеляційній скарзі захисник також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, і копію оскаржуваної постанови, не отримували, про прийняття судом якої дізналися з Єдиного державного реєстру судових рішень 28 грудня 2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Споришев М.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 01 грудня 2023 року судом прийнята оскаржувана постанова, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 02 грудня 2023 року і закінчився 11 грудня 2023 року.

Як убачається з матеріалів справи, справу судом розглянуто без участі

ОСОБА_1 та його захисника адвоката Споришева М.О., копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 та його захисник не отримували. З апеляційною скаргою захисник звернувся 28 грудня 2023 року.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені апелянтом доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), а також у спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я, як і наявність у ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для висловлення на його адресу відповідної вимоги з проходження ним медичного огляду. Також захисник не ставить під сумнів ту обставину, що 21 вересня 2023 року мала місце ДТП у тому числі за участі ОСОБА_1 , як одного із учасників цієї події. Факт фіксування правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , адвокат також не заперечує, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Як на підставу для скасування постанови суду першої інстанції, захисник посилається на те, що справу розгляду без участі ОСОБА_1 , і судом не забезпечено можливість надати пояснення в судовому засіданні під час розгляду справи, тоді як суд не надав належної правової оцінки поясненням ОСОБА_1 , які надані ним правоохоронцям на місці події. Також захисник апелює до того, що суд не викликав з метою допиту свідків події та правоохоронців, які складали протокол про адміністративне правопорушення, чим не дотримався засад змагальності при розгляді цієї справи.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п.7 розділу I Інструкції).

Наведені вище приписи законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваного рішення поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД

№ 536371 від 21.09.2023 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 вересня 2023 року, відеозаписі, долученому поліцейськими до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №536371 від 21 вересня 2023 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «21 вересня 2023 року

о 20:28 год. в м. Одеса, вул. Небесної Сотні, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив ДТП, під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

У графі протоколу про адміністративне правопорушення, а саме «пояснення особи, яка протягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 зазначено: «Не погоджуюся».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також 21 вересня 2023 року, ОСОБА_1 надав правоохоронцям пояснення у письмовому вигляді на окремому аркуші, в яких зазначив (дослівно): «За кермом не пив, хотіли грошей, давав мало».

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисник в апеляційній скарзі не оспорює, убачається, що прибувши на місце події за викликом громадян на лінію 102, правоохоронці установили, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим після з`ясування фактичних обставин цієї події, згодом відносно ОСОБА_1 , поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З`ясовуючи обставини цієї події, під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він керував транспортним засобом (20:55:02 - час на відеозаписі), також надав пояснення про те, що досяг домовленості з іншим власником транспортного засобу, який зазнав пошкоджень, унаслідок ДТП, та наполягав на тому, що між водіями відсутні будь-які претензії, а тому підстави для складення адміністративних матеріалів за ст. 124 КУпАП відсутні.

Відповідаючи на запитання поліцейського на предмет вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповів: «Я приїхав, випив трішки вина, потім паркувався» (21:01:16 - час на відеозаписі). Згодом (21:11-21:12 час на відеозаписі) водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» або у медичному закладі, шляхом здачі аналізів, потім на адресу водія поліцейським повторно неодноразово висловлено вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вказані вище способи (21:40:21-41 - час на відеозаписі), відповідаючи на запитання поліцейського щодо готовності пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 задав уточнююче запитання: «Зараз?», поліцейський відповів: «Так, зараз», на що ОСОБА_1 відповів: «Ні звичайно». Після чого на прохання ОСОБА_1 , поліцейськими було надано можливість водієві надати письмові пояснення на окремому бланку, який долучено до матеріалів справи.

Установивши та зафіксувавши, що у водія транспортного засобу були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу правоохоронців, всупереч приписам п. 2.5 ПДР він відмовився проходити огляд, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував усі істотні обставин у цій справі, однобічно розглянув справу, апеляційний суд відхиляє, оскільки як убачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, місцевий суд надав належну правову (юридичну) оцінку, як кожному окремому (самостійному) джерелу доказів у справі, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, при цьому суд врахував пояснення

ОСОБА_1 , надані ним правоохоронцям на місці події.

Аргументи захисника про те, суд не допитав свідків та поліцейських, що склали протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відповідним клопотанням ОСОБА_1 або його захисник не зверталися, питання про виклик та допит в якості свідків певних осіб перед судом не порушували, а суд приймаючи оскаржувану постанову поклав в основу цього рішення докази, долучені до справи.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, який долучено до матеріалів справи, з якого убачається, що очевидці, які 21 вересня 2023 року викликали поліцейських на місці події, прямо вказували на ОСОБА_1 , як особу, яка керувала вказаним вище транспортним засобом. Також апеляційний суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_1 неодноразово змінював свої пояснення, проте все ж таки визнав та підтвердив факт керування ним транспортним засобом, унаслідок чого мало місце зіткнення автомобілів.

Перевіряючи доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 21 вересня 2023 року у місці і час зазначених у вказаному вище протоколі, апеляційним судом також встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року у справі №947/31207/23, яка набрала законної сили 12 грудня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і судом встановлено, що: «21.09.2023 року о 20:28 год., в м. Одеса по проспекту Небесної Сотні, біля будинку № 61, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем марки «SKODA», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN», номерний знак НОМЕР_2 .»

Отже окрім обставин, встановлених судом у цій справі, у тому числі з наданих ОСОБА_1 безпосередньо на місці події пояснень, факт керування останнім автомобілем також підтверджуються судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не викликався до суду, апеляційний суд відхиляє, оскільки як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом про розгляд цієї справи, шляхом надіслання повісток рекомендованими поштовими відправленнями, які без вручення адресату поверталися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній» (а.с. 11-12, 15-16). Правильність адреси, за якою спрямовувалася судова кореспонденція, відповідність її фактичному місцю проживання ОСОБА_1 , адвокатом в апеляційній скарзі не заперечується. Доказів про те, що ОСОБА_1 проживає за іншою адресою, захисником не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява N 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Переглядаючи цю справу апеляційний суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі справі "Серявін та інші проти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Апеляційний суд враховує, що цю справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника

Споришева М.О. водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , як особа яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення не був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді, шляхом подання апеляційної скарги з наведенням мотивів і доводів в обґрунтування своєї правової позиції захисту, і це право ОСОБА_1 було забезпечено апеляційним судом, зокрема, шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження .

Таким чином, апеляційним судом забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 бути "почутим", тим самим дотримано гарантії справедливого розгляду справи.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Споришева Максима Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Споришева Максима Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко