Справа № 727/768/24
Провадження № 3/727/455/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2023 року серії ВАБ №844595, 30.12.2023 року близько 13 год. 55 хв. в м.Чернівці по вул.Ентузіастів, 11 ОСОБА_1 не виконав неодноразову законну вимогу лейтенанта поліції Івахіва Б.М. щодо проведення поверхневої перевірки відповідно до ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» та намагався покинути вищевказану адресу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженим органом за ст.185 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні від надання пояснень по суті правопорушення відмовився, мотивуючи це тим, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі з бодікамер поліцейських зафіксовані всі події, які мали місце 30.12.2023 року. Після цього, ОСОБА_1 без дозволу суду покинув зал судового засідання.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи та переглянувши відеозаписи з бодікамер працівників поліції, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України, протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №844595 від 30.12.2023 року, цього дня ОСОБА_1 близько 13 год. 55 хв. в м.Чернівці по вул.Ентузіастів, 11 не виконав неодноразову законну вимогу лейтенанта поліції Івахіва Б.М. щодо проведення поверхневої перевірки відповідно до ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» та намагався покинути вищевказану адресу. Вказаними діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ст.185 КпАП України.

Диспозицією ст.185 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.185 КпАП України, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом із цим, зміст статті 185 КпАП України обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому, з відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 30.12.2023 року о 13 год. 49 хв. працівник поліції привітався із ОСОБА_1 , представився та повідомив, що ведеться відео фіксація. Після цього, поліцейський запитав у останнього чи є у нього якісь речі, які заборонені в обігу, після чого попросив пред`явити документи. У подальшому, ОСОБА_1 попросив поліцейського пред`явити йому докази того, що у нього є заборонені речі. Поліцейський повідомив його про те, що для надання йому доказів, на підставі ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», він має провести його поверхневу перевірку. Через деякий час, ОСОБА_1 пред`явив поліцейському документ, який посвідчує особу.

Крім того, на відео також зафіксовано, що поліцейський звертається до ОСОБА_1 із вимогою виконати його законну вимогу про проведення поверхневого огляду, однак жодних дій з метою його проведення не здійснює. При цьому, ОСОБА_1 під час висловлення вимоги про проведення поверхневого огляду перебуває на місці зупинки поліцейським.

Частинами 1, 2 ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, як на підставу застосування відносно ОСОБА_1 такого превентивного заходу, як поверхнева перевірка, співробітник поліції послався на те, що останній поводить себе підозріло.

При цьому, на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 вчиняв опір працівнику поліції для проведення поверхневої перевірки.

Поверхнева перевірка відбувається поверхнево, про що й свідчить назва. Поліцейський чи поліцейська (в залежності від статі перевіряємої особи) має право візуально оглянути одяг, провести по його поверхні рукою чи приладом (наприклад, металошукачем), попросити відкрити салон чи багажник автомобіля та показати вміст особистих речей. Проведення такої перевірки не потребує додаткових процесуальних дій, заповнення документів чи присутності понятих або адвоката.

Тобто, працівник мав можливість провести поверхневу перевірку ОСОБА_1 способом візуального огляду особи.

При цьому, поліцейським не було вчинено ніяких дій для проведення поверхневої перевірки останнього іншими способами, передбаченими Законом.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що проведення поверхневої перевірки працівником поліції у даному випадку не вимагало та не потребувало проведення будь-яких активних дій ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 КпАП України завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ч.ч.1,2 ст.7 КпАП України передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248).

Відповідно до статті 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 7, 185, 245, 247, 256, 278, 280 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.