№522/250/24, 3/522/217/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю секретаря Говорової А.М., прокурора Ісраєляна А.О., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білика В.С., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 26.12.2023 року о 21 годині 17 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda2», д/н НОМЕР_1 , по вулиці Буніна, біля будинку №39, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння. Згідно до висновку тесту приладу "Drager"Alcotest у ОСОБА_1 виявлено 0,28%.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Білик В.С. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив закрити указу адміністративну справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, із підстав зазначених ним письмово.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, так як він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та пояснив, що він звернувся до медичного закладу о 22 годині 26.12.2023 року, та отримав висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР №003085 від 27.12.2023 року, згідно до якого він був тверезий.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається, із наданого висновку щодо результатів медичного огляду громадянина ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, він 26.12.2023 року протягом 2 годин з моменту зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення добровільно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та згідно до висновку №003085 від 27.12.2023 року, який був проведений лікарем,ОСОБА_1 тверезий.

Долучений відеозапис не підтверджує обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки поліцейського у цьому протоколі спростовуються наданим суду медичним висновком №003085 від 27.12.2023 року.

Згідно до ст.63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що працівником поліції не надані докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як згідно до висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР №003085 від 27.12.2023 року станом на 26.12.2023 року ОСОБА_1 був тверезий.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 26.12.2023 року відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутня подія указаного адміністративного правопорушення.

Тому суд вважає необхідним закрити адміністративне провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гаєва Л.В.