ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3892/23

провадження № 3/0285/100/24

08 лютого 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця сел. Біле Лутучинського району Луганської області,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 16.06.2023 о 18:31 год, на автодорозі Р-49 Васьковичі-Шепетівка 119 км, керував транспортним засобом мотоблоком «Заря» без реєстраційного номера в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту №374, проведеного 16.06.2023 за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810. З останнього слідує, що в крові ОСОБА_3 було виявлено 0,58 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле.

В судовому засіданні від 21.09.2023 ОСОБА_3 не заперечував ту обставину, що справді 16.06.2023 випив пляшку пива, після цього на автодорозі загального значення керував мотоблоком «Заря», який в подальшому був зупинений поліцейськими. Так, пройшов тест на стан сп`яніння, однак із його результатом не погодився, а до лікарні йому їхати працівники поліції не запропонували. Вважає, що мотоблок не є транспортним засобом, за керування яким його можна було б притягнути до відповідальності за ст.130 КУпАП. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав.

Ухвалою суду від 01.11.2023 ОСОБА_1 було призначено адвоката для здійснення захисту за призначенням через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

У клопотанні від 14.12.2023 захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що мотоблок не є транспортним засобом, а факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не підтверджений.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Після набрання чинності у лютому 2021 року Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків у разі застосування технічних засобів відеозапису.

Термін «транспортний засіб» визначений у п.1.10 ПДР це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Мотоблок це різновид малогабаритного трактора, який є самохідним агрегатом на базі одновісного шасі, оснащений дизельним бензиновим двигуном.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом. Зважаючи на викладене, мотоблок «Заря», яким керував ОСОБА_3 , обладнаний сидінням та причепом, є транспортним засобом в розумінні ст.130 КУпАП

Даний вид сільськогосподарської техніки формально є зменшеною копією звичайного трактора.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №399511 від 16.06.2023;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер 6810 з результатом самого тесту від 16.06.2023, який було складено відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015;

рапортом працівника поліції Осінського О. А., згідно якого під час несення служби 16.06.2023 працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «Заря» під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 в КНП Звягельська багатопрофільна лікарня не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

даними диску з відеозаписом проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Принагідно зазначити, що під час складання протоколу та проходження огляду, у своїх поясненнях, ОСОБА_2 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв (пива), після чого сів за кермо транспортного засобу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 (далі Інструкція) та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, працівник поліції мав усі підстави для проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки свідчили, що він може перебувати в стані сп`яніння під час керування автомобілем.

Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, згідно із яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений у відповідності до вимог Інструкції, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію».

Доводи захисника щодо необхідності закриття провадження у справі є необґрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, не вбачається.

Усі доводи сторони захисту є такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи не було встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , був упереджений під час складання щодо нього протоколу. У матеріалах справи також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_3 вчинив порушення на транспорті, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Позиція ОСОБА_3 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з його ознаками, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_3 та вважаю, що до нього слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,6 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин