ЄУН № 337/300/24 Провадження № 3/337/233/2024
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , від 15.07.2019, орган 2315, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючої, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ),

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоклу серії ВАВ № 905012 від 07.01.2024 , ОСОБА_1 07.01.2024 , знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері , а саме висловлювала словесні образи , штовхала , хапала за руки ,чим завдала психологічного та фізичного болю .

За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАВ № 905012 від 07.01.2024 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що її мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає на психічне захворювання , у неї встановлений діагноз хвороби ОСОБА_3 ( на підтвердження чого надала копії медичних документів на підтвердження діагнозу). Часом у неї відбувається погіршення стану здоров`я, та настроїв. Вона стає агресивною і не в повній мірі адекватно сприймає оточуючу остановку. Так 07.01.2024 року їй необхідно було прийняти ліки , однак вона відмовлялася їх приймати. Підвищений тон розмови та наполягання на тому , щоб вона випила ліки , ОСОБА_2 сприйняла , як насилля над нею, викликала поліцію. Працівники поліції приїхала пізно ввечері , не розібралися у ситуації та склали протокол і терміновий заборонний припис на п`ять діб з забороною заходити до місця проживання постраждалої, чим позбавили її можливості надавити матері медичну допомогу. Внаслідок цього її чооловік ОСОБА_4 змушений був брати відпустку на роботі , для того щоб доглядати за ОСОБА_2 . Провину не визнає, оскільки не застосовувала , до ОСОБА_2 ні фізичного , ні психічного насилля, ні погроз його застосування, також не висловлювалася на її адресу нецензурними словами , а тому вважає, що не скоювала правопорушень.

Свідок ОСОБА_4 пояснив , що дійсно 07.01.2024 його теща ОСОБА_2 прийшла до їх квартири , у неї був збуджений стан . Коли її намагалися вмовити повернутися додому вона відповідала відмовою , поводилася агресивно , та викликала поліцію з невідомих йому причин. Працівники поліції , його не опитували , в ситуації не розібралися , склали на дружину протокол та заборонний припис. Таким чином , позбавили її можливості доглядати за матір`ю. Тому йому довелося брати на роботі відпустку, щоб в цей період піклуватися за тещею. Засвідчив , що ОСОБА_1 не застосовувала до ОСОБА_2 ні психологічного, ні фізичного насилля.

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб"єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто умисел особи має бути направлений на вчинення насильства . Таким чином підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву". Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Судом встановлено, що ОСОБА_2 страждає психічним захворюванням і їй встановлено діагноз хвороба Паркінсона, що підтверджується відомостями з медичної картки ОСОБА_2 .. За характером захорювання вона потребує стороннього догляду. Дочка ОСОБА_1 проживає поряд і піклується про матір. З пояснень ОСОБА_1 , стідує, що вона не вичняє відносно своєї матері будь-якого насилля, дані обставини підтверджує і свідок ОСОБА_4 .. З огляду на захворювання ОСОБА_2 , суд відноситься критично до її показань які зафіксовані працівниками поліції та долучені до справи. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. В протоколі , зазначено , що здійснювався відеозапис на бодікамери поліцейських , однак копії відеозапису до матеріалів адміністративної справи не долучено. Інших доказів , які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, а тому суд вважає не доведеним цей факт. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя В.О. Мальований