Справа № 156/10/24
Провадження № 3/156/46/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого (згідно відомостей протоколу),

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності Іваничівським районним судом Волинської області за аналогічне правопорушення, але належних для себе висновків не зробив, 27.12.2023 року о 19:00 год в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 : обзивав нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених частиною першою вищевказаної статті.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності Іваничівським районним судом Волинської області за аналогічне правопорушення, але належних для себе висновків не зробив, 27.12.2023 року близько 22:15 год гр. ОСОБА_1 , стосовного якого 27.12.2023 року винесено заборонний припис серії АА 308955 про зобов`язання в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою не виконав його. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених частиною першою вищевказаної статті.

Також, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності Іваничівським районним судом Волинської області за аналогічне правопорушення, але належних для себе висновків не зробив, 29.12.2023 року о 20 год в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис АА № 308955 від 27.12.2023 року та вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених частиною першою вищевказаної статті.

ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності Іваничівським районним судом Волинської області за аналогічне правопорушення, але належних для себе висновків не зробив, 30.12.2023 року близько 15:00 год ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 психологічного, фізичного та економічного характеру. Дії вчинив повторно протягом року. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених частиною першою вищевказаної статті.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 21.02.2024 року адміністративні матеріали справ № 156/10/24, № 156/11/24, № 156/13/24 та № 156/14/24 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення судової повістки про виклик в судові засідання на адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання.

Судом також розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик ОСОБА_1 у судові засідання на 21.02.2024 року.

Крім того, постановою від 06.02.2024 року до ОСОБА_1 застосовано привід в судове засідання на 21.02.2024 року, який працівниками відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та Відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області не виконано у зв`язку з тим, що за адресою колишнього фактичного місця проживання ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_1 на даний час не проживає, а за зареєстрованою адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 не проживає вже близько двох років. На даний час ОСОБА_1 веде бродяжницький спосіб життя, місце його фактичного проживання встановити не вдається за можливе.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі статею 173-2 КУпАП розглядаються протягом доби (ч. 2 ст. 277 КУпАП).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу і що розгляд справи відбудеться о 14:30 год 21.02.2024 року в Іваничівському районному суді Волинської області, та не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такого.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

ІV. Висновок суду

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 758704 від 27.12.2023 року, серії АБ № 036675 від 23.12.2023 року, серії ВАВ № 971004 від 27.12.2023 року та серії ВАВ № 758706 від 29.12.2023 року складені уповноваженими особами органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 758704 від 27.12.2023 року;

- рапортом № ЄО 2912 від 27.12.2023 року;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 27.12.2023 року, у яких потерпіла підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 758704 від 27.12.2023 року;

- письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 від 27.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру;

- формою ризиків вчинення домашнього насильства від 27.12.2023 року згідно з якою працівником відповідного підрозділу поліції у ОСОБА_1 визначено низький рівень небезпеки;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 036675 від 23.12.2023 року;

- рапортом № 2881 від 23.12.2023 року;

- довідкою начальника СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Ципко О. від 23.12.2023 року № 31782/52/2/01-2023 про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення;

- письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 від 23.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 23.12.2023 року;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 23.12.2023 року, у яких потерпіла підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 036675 від 23.12.2023 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 971004 від 27.12.2023 року;

- рапортом № 2915 від 27.12.2023 року;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА № 308955 від 27.12.2023 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 758706 від 29.12.2023 року;

- рапортом № 2929 від 29.12.2023 року;

- письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 від 29.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 29.12.2023 року, у яких потерпіла підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 758706 від 29.12.2023 року;

- формою ризиків вчинення домашнього насильства від 29.12.2023 року згідно з якою працівником відповідного підрозділу поліції у ОСОБА_1 визначено середній рівень небезпеки.

Повторність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 12.12.2023 року у справі № 156/1256/23, яка набрала законної сили 25.12.2023 року.

Разом з тим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів того, що 23.12.2023 року близько 15:00 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який належних висновків для себе не зробив та повторно протягом останнього року притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ступінь його вини, майновий стан (непрацевлаштований), відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_1 неодноразово вчинив аналогічне правопорушення, суддя вважає за необхідне призначити правопорушнику адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою притягується, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити стягнення у виді максимального штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень та за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас згідно з ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Так відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відтак в даному випадку за даних обставин суд вважає за необхідне застосувати до винної особи адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП, без застосування ст. 39-1 КУпАП, без направлення на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки у матеріалах справи докази систематичності вчинення домашнього насильства останнім відсутні.

VІ. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Рахунок для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Волинські області/с Поромів/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0003468.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська