Справа № 183/583/24
№ 3/183/1031/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ігнатьєв Д.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов відділення поліції №2 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої пекарем в Дніпровський хлібокомбінат №11, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 523163 від 10.01.2024 р., складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З протоколу вбачається, що 10.01.2024 р. о 08 год. 30 хв. встановлено факт невиконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 , що виразилося в тім, що 22.12.2023 о 15:00 год. її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільно залишив своє місце мешкання АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1 7 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 523163 від 10.01.2024 р. вбачається, що 10.01.2024 р. о 08 год. 30 хв. встановлено факт невиконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 , що виразилося в тім, що 22.12.2023 о 15:00 год. її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільно залишив своє місце мешкання АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.184 КУпАП.

В заяві ОСОБА_1 від 10.01.2024 р. зазначено, що вона просить не проводити розшукові заходи щодо її звернення так, як її син ОСОБА_2 знайшовся, був у свого друга.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що 22.12.2023 її син ОСОБА_2 вирішив самостійно залишити місце мешкання, через конфлікт. Наразі все добре, жертвою злочину не став.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що 22.12.2023 близько 15:00 год. він вирішив самовільно залишити місце мешкання, через конфлікт з матір`ю, телефон вимкнув та пішов до свого друга. Через деякий час знайшли працівники поліції.

Отже, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, а саме від піклування про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Із врахуванням вищезазначених обставин справи, враховуючи особу порушника, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 184 ч. 1, 251, 252, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Д.П. Ігнатьєв