Провадження № 3/643/3/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ДПП УПП в Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який мешкає: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602826, 01.10.2023р. о 23-19 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 в м.Харкові по вул. Гвардійців-Широнінців, 79, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та здійснив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Коршун О.М. у судовому засіданні з відомостями, викладеними в протоколі не погодився, зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, алкоголь не вживав та поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відео з нагрудної камери, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, після перегляду відеозапису неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 автомобілем та був зупинений працівниками поліції та чи в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції, який відтворений в судовому засіданні, вбачається, що диск не містить підтверджень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь яких даних, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Так само, відео не містить підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР, проте, у протоколі вказано, що останній керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак, з відеозапису вбачається, що автомобіль Ford Transit весь період відеозйомки знаходиться у нерухомому стані, що позбавляє суд можливості встановити у діях ОСОБА_1 склад та подію адміністративного правопорушення за п. 2.5 ПДР.

Судом з метою встановлення всіх обставин справи неодноразово витребувані з УПП копії відеозапису з бодікамер поліцейських.

Разом з цим, відеофайли працівниками поліції надані не були, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити дії ОСОБА_1 з приводу обставин виконання ним функцій водія автомобіля.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом беззаперечно спростовували пояснення ОСОБА_1 відносно того, що останній не керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано.

Таким чином, з наданих суду доказів неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, у суду виникають сумніви щодо наявності у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог п. 2.5. ПДР України, а саме умислу на ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Виниклі сумніви щодо наявності у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог п. 2.5 ПДР України суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Такими чином, приходжу до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору та у медичному закладі. До справи не додано будь-яких належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано і не підтверджено вчинення ним правопорушення належними доказами.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя В.О. Афанасьєв