Справа № 462/9586/23 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/42/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 та її захисника адвоката Федака Р.Р.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення із врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 , 26.11.2023 року о 11 год. 45 хв. у м. Львові, вул. Варшавська, 58а, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події, не повідомивши орган чи підрозділ поліції. Відтак, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10а ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , 26.11.2023 року о 11 год. 45 хв. у м. Львів, по вул. Варшавська, 58а, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не дотрималась інтервалу, в наслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Audi Q-8», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 ПДР України та ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нову, якою ухвалити рішення про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова ухвалена без дослідження всіх фактичних даних справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що проїхавши припаркований автомобіль «Audi Q-8» вона не відчула будь-якого контакту з цим автомобілем, в якому в той час перебувала жінка водій. Також ця жінка не подавала жодних сигналів про ДТП, тому продовжила рух, оскільки вважала, що безпечно роз`їхалась зі всіма транспортними засобами. Стверджую, що якби відчула будь-який контакт з іншими транспортними засобами, або хтось про них би сигналізував, обов`язково зупинилась, а не поїхала з місця ДТП.

Вказує також про те, що судом при винесені рішення, не були враховані її пояснення та пояснення її чоловіка, який був очевидцем події, а також не було опитано в суді жінку-водія автомобіля «Audi Q-8» р.н.з. НОМЕР_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Федака Р.Р. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме залишення місця ДТП. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 не заперечує та постанову місцевого суду в цій частині не оскаржує. Відтак, в зазначеній частині постанова місцевого суду не переглядається.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в її апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№634514 від 28.11.2023року; схемою з місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.11.2023 та іншими матеріалами справи.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Так, статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10.а Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таким чином умовою відповідальності за порушення ст. 122-4 КУпАП відповідальності підлягає особа, яка залишила місце ДТП після його вчинення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 634514 від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.10 (а) ПДР, а саме те, що вона, будучи причетною до ДТП, покинула місце пригоди, не повідомивши орган поліції.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, та покликання на те, що вона не відчула того, що відбулось зіткнення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому, на підтвердження зазначених доводів ОСОБА_1 не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_1 , та бере до уваги характер пошкоджень транспортних засобів і приходить до висновку, що остання не могла не відчути зіткнення, оскільки зіткнення з будь-якою перешкодою, в даному випадку з іншим автомобілем безумовно здійснює вплив на фізичні характеристики руху автомобіля, який здійснив таке зіткнення.

Всупереч тверджень апелянта, співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено наявність в діях останньої складу адміністративногоправопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскарженій постанові в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк