Справа №709/1737/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності

№ 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 22 листопада 2023 року близько 14:10 год. на автомобільній дорозі Чорнобай - Богодухівка, з метою прибутку, здійснював перевезення пасажирів з

смт Чорнобай до с. Богодухівка за озвучену грошову плату в розмірі 250,00 грн, не маючи відкритої діючої ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на комерційній основі з метою отримання прибутку та будучи не зареєстрованим як суб`єкт господарювання. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судові засідання 01 лютого, 12 лютого та 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, захисник Солод В. М. в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 бажає надавати пояснення особисто. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказав, що ОСОБА_1 не отримав прибуток, а також у матеріалах справи відсутні докази систематичного здійснення господарської діяльності.

Щодо клопотання ОСОБА_1 та захисника Солода В. М. про відкладення судового засідання, то суд вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Так, 22 січня 2024 року ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, 31 січня 2024 року подано телефонограму про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, 12 лютого 2024 року подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із залученням до справи адвоката, 20 лютого 2024 року подано до суду телефоногламу в якій просив судове засілання відкласти, в зв`язку з перебуванням на лікуванні.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Водночас ЄСПЛ зазначає у п. 35 вказаного вище рішення, що праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження .

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, ч. 3 ст. 178, ст.ст. 185, 185-1, ст.ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП та прецедентну практику ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_1 був обізнаним, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, в судові засідання не з`являвся, направляв численні клопотання про відкладення засідань та неможливість з`явитися, без надання доказів поважності причин неявки, а тому така поведінка учасника процесу направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що він з товаришем ОСОБА_3 приїхали в смт Чорнобай по справах. Далі, щоб повернутися додому в с. Богодухівка він зателефонував товаришу, щоб той дав номер таксі. Вони викликали таксі, запитали у водія суму, на що останній повідомив 200 грн., вони погодились і поїхали. Виїхавши за межі населеного пункту смт Чорнобай їх зупинили працівники поліції, запропонували бути свідками, на що вони погодилися. Зазначив, що послугами даного таксі користувався вперше, кошти не передавав, оскільки не доїхав до місця призначення.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши захисника та свідків, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 систематично здійснював господарську діяльність не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, важливими і обов`язковими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

Отже систематичність є ознакою підприємницької діяльності, а не умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України, як про те стверджує сторона захисту.

Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що надійшла заява відносно нього та він займається незаконною підприємницькою діяльністю, а саме підвозив особу з с. Іркліїв та не надав їй чек. На що останній відповів, що "давайте я поверну їй кошти, поговорю і вона забере заяву".

Тобто, ОСОБА_1 не заперечував, що здійснював перевезення пасажира, за що отримав кошти (прибуток).

Окрім цього, здійснення ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів підтверджується й показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які зазначили, що вони викликали саме таксі.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 946552 від 22 листопада 2023 року; рапорти працівника поліції про надходження повідомлення про конфлікт із службою таксі (а.с. 5, 13); протокол прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22 листопада 2023 року, де зазначено, що ОСОБА_5 скористалася послугами таксі, перерахувала кошти за послугу на картку, але водій відмовився видавати чек (а.с. 6); письмові пояснення ОСОБА_5 де остання зазначила, що перерахувала ОСОБА_6 кошти за послугу таксі на його картку та додала відповідну квитанцію (а.с. 7, 11); письмові пояснення ОСОБА_4 ,

ОСОБА_2 де викладено обставини події 22 листопада 2023 року (а.с. 8-9) ;відеозапис переглянутий в судовому засіданні, де зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування працівників поліції із пасажирами, які повідомили, що скористалися послугами таксі, вартість якого становить 250 грн. та із водієм

ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Таким чином суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"), що становить, на час вчинення правопорушення, 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 164, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, без конфіскації грошей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначйство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Левченко