П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/982/24

Провадження № 3/185/659/24

19 лютого 2024 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи: не відомо, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2024 року о 15 годині 40 хвилин на 1042 км а/д М-30 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: сухість ротової порожнини, тремтіння кінцівок рук, звужені зіниці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків та на б/к 4736. Від керування відсторонений. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання, відповідно до якого останній просить розглянути справу без його участі. Свою вину визнав у повному обсязі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справів їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №675069 від 15 січня 2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 січня 2024 року;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- рапортом від 15 січня 2024 року;

- довідкою Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якої відповідно до відомостей ІПНП, інформація щодо посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня;

- копією постанови від 15 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери, який міститься на DVD-R диску, та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідчення для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення приходжу до наступного висновку.

Згідно з п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, що підтверджено довідкою Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, а тому не має такого статусу як «водій».

З урахуванням положень постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, а тому вважаю, що в даному випадку, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 не може бути застосовано.

Таким чином, до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк