Справа № 749/40/24
Номер провадження 3/749/63/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2024 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Павленко В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, громадянина України, до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

за ч.1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2023 р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , 1963 р. н., за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виконання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка цього ж дня жорстоко поводилася з собакою, а саме: вдихала дим щелепу, чим спричинила мучення, страждання та не завдала тілесних ушкоджень, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

29.01.2024. розгляд справи було відкладено на 20.02.2024 р.

У судове засідання 20.02.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як вбачається зі змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 р. № 2801 батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, ведення ними здорового способу життя. У разі порушення цього обов`язку, якщо воно завдає істотної шкоди здоров`ю дитини, винні у встановленому порядку можуть бути позбавлені батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 89 КУпАП жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

За змістом ст. 1 Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 р. № 3447-IV (далі Закон № 3447) жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, у тому числі спричинило тілесні ушкодження, каліцтво чи загибель, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин.

У статті 4 вказаного закону передбачено, що поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

За змістом статті 18 Закону № 3447 при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащення, інвентарю та піротехнічних виробів (виробів, що містять вибухові речовини або вибухову суміш речовин, призначені для отримання теплового, світлового, звукового ефекту, газу, диму або поєднання таких ефектів у результаті самопідтримуваних екзотермічних хімічних реакцій), що призводять або можуть призвести до травмування тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм, отруєння тварин; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо.

При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів.

Забороняється: розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання; розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю; примушування до нападу одних тварин на інших, у тому числі при тестуванні тварин; проведення генетичних змін на тваринах; застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу; інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

У пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження гуманного ставлення до тварин» від 22.06.2017 № 2120-VIII, який набрав чинності від 04.08.2017 р., зазначено, що Європейська України повинна приділяти значну увагу захисту тварин від знущання, мордування та вбивства, тим самим виховуючи у всіх членів суспільства повагу не лише до тварин, але і один до одного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як вбачається із копії письмових пояснень ОСОБА_3 , опитаної в присутності матері ОСОБА_4 , діти вирішили спробувати, що буде, якщо у пащу собаці вдихнути дим. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 взяли у Дар`ї електронну цигарку і по черзі вдихали дим собаці у пащу, а ОСОБА_6 знімала це на відео.

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_7 , опитаного в присутності батька ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вийшла на вулицю і почала запихувати собаці до рота електронну сигарету, і тоді ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 також вирішили прийняти участь у цьому діянні.

У копії письмових пояснень ОСОБА_2 , опитаної в присутності матері ОСОБА_11 , зазначено: «Відео ми виклали по приколу, щоб посміятися.»

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виконання, передбачених ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, ч. 1 ст. 59 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 р. № 2801, відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме обов`язку щодо піклування про її духовний і моральний розвиток, готування її до самостійного життя та праці, внаслідок чого остання у віці 13 років вчинила дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження та є несумісними з вимогами моральності та гуманності.

Відтак, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом від 27.12.2023 р., копією письмових пояснень ОСОБА_3 , опитаної в присутності матері ОСОБА_4 , копією письмових пояснень ОСОБА_7 , опитаного в присутності батька ОСОБА_8 , копією письмових пояснень ОСОБА_2 , опитаної в присутності матері ОСОБА_11 , копією письмових пояснень ОСОБА_12 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи негативні наслідки, які можуть бути спричинені подальшим невжиттям невідкладних заходів батьками дитини з метою піклування про її духовний та моральний розвиток, суд переконаний, що застосування адміністративного стягнення у виді попередження не сприятиме меті, визначеній у ст. 23 КУпАП, у тому числі не сприятиме вихованню у всіх членів суспільства поваги до тварин і один до одного, формуванню у суспільстві думки про те, що жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, а навпаки може спричинити утвердженню безкарності за подібні порушення закону.

Враховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставини, обставини справи, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, що відповідатиме меті адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 40-1, 184, 221, 245-249, 251, 256, 276 - 279, 280 - 295 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Реквізити для оплати штрафу:

Отримувач: ГУК у Черніг.обл/тг м.Сновськ/21081100

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37972475

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку (МФО ГУДКСУ): 899998

Рахунок отримувача: UA0025653

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Реквізити для оплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Штраф, відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений ч.1 ст.307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З. О. Шаповал