Справа №: 343/2716/23
Провадження №: 3/343/47/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адмінімвідповідальності, - адвоката Желізняк Л.Б.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця, до адміністративної відповідальності притягнутий 24.10.2023 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах:

24 жовтня 2023 року о 21:56 год у м. Долина по вул. Обліски, 40 Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Peugeot 302", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова слів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в поставлену йому в провину правопорушенні не визнав, вказавши, що 24.10.2023 він їхав на фурі, яку залишив на стоянці, та пересів на свій легковий автомобіль. По дорозі був зупинений працівниками поліції, які вказали, що він не користується ременем безпеки та що від нього чути алкоголем. До нього також підійшли два військові. Він злякався, що його заберуть в армію та конфіскують його авто, тому він не відмовлявся дихати на місці, тільки хотів, щоб йому забезпечили двох свідків під час проходження такого огляду. Він також не відмовлявся їхати в лікарню. Коли ж вони приїхали під якийсь будинок, відносно нього було складено адмінпротокол, хоча будь-якого направлення йому не давали. Складену відносно нього постанову не читав, але штраф за неосвітлені номерні знаки сплатив.

Захисниця - адвокатка Желізняк Л.Бзаявила клопотання про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивує тим, що відповідно до вимог КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративне правопорушення, при цьому протокол повинен відповідати вимогам закону, чого не дотримано працівниками поліції у даній справі.

Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №586769 від 24.10.2023 час вчинення правопорушення не відповідає часу, зафіксованому на відеозаписі. Суть правопорушення у ньому розкрита не чітко, так як не зрозуміло, що особі ставиться в провину: керування в стані алкогольного сп`яніння чи відмова від огляду на такий стан. Протокол не вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сама процедура огляду (відмови від такого), оформлення матеріалів відбулася швидко, при якій ОСОБА_1 не розумів значення та порядок її проходження. Так, не було враховано психологічні особливості її підзахисного, відсутність у нього риторичних здібностей, а відповідно ненадання йому можливості чітко висловитись. Працівники поліції в даній ситуції є значно сильнішою ланкою та повинні вжити всіх заходів з метою забезпечення прав особи та дотримання вимог законодавства при провадженні справ про адміністративні правопорушення та оформленні матеріалів.

Згідно із вимогамами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими повинні використовуватись спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак до адмінматеріалів не долучено сертифікат відповідності вимірювальної техніки, яку мали намір використовувати працівники поліції, а свідоцтво про повірку долучено в формі копії, яка не засвідчена у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам Національного стандарту України "Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003". При перегляді відеозапису з місця зупинки транспортного засобу вбачається, що працівник поліції також не назвав дані, які б могли чітко ідентифікувати засіб вимірювальної техніки, яка нібито мала бути використана.

Заслуговують на увагу і провокативні дії працівників поліції, оскільки на відеозаписі чітко чути, що причиною зупинки транспортного засобу було не користування ОСОБА_1 ременем безпеки, хоча протокол за таке порушення чи постанова у матеріалах справи відсутня.

Також поліцейський фактично не давав можливості її підзахисному чітко і вільно висловлюватись, постійно перебивав його розмову з метою фіксації його відмови від проходження огляду.

Направлення на огляд у медичному закладі поліцейським виписувалося не для вчинення дії (проходження огляду), а біля медичного закладу, де ОСОБА_1 перебував з працівниками поліції. Тобто пройти огляд було запропоновано до направлення його на такий огляд. Саме ж направлення не вручалось, як і не пропонувалось після його складення пройти оглад на стан сп`яніння. Також в направленні не зрозуміло, до якого лікувального закладу скеровувався ОСОБА_1 .

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 587669 від 24.10.2023, в якому зазначено, що 24 жовтня 2023 року о 21:56 год у м. Долина по вул. Обліски, 40 Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Peugeot 302", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова слів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. В останнього посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. ОСОБА_1 виклав пояснення: "Валентин бреше". У протоколі наявна відмітка про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та отримання його копії. Транспортний засіб марки "Peugeot 302", д.н.з. НОМЕР_3 , доставлений на арешт майданчик, що в м. Калуш по вул. Глібова (а.с. 1);

- супровідний лист № 9790 від 27.10.2023 про направлення копії вищевказаного протоколу ОСОБА_2 у с. Ріпне, вул. Промислова, 23 (а.с. 6).

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.10.2023, згідно з яким огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова слів, за допомогою Драгер 6820. У графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено: "Відмовився". У графі "З результатами згоден" вказано " ОСОБА_1 » без підпису останнього (відмовився) (а.с. 2);

- світлокопія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/4778, яке чинне до 04.10.2024, та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820, зав. № АRLН -0142 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 8);

- направлення, яке складене 24.10.2023 о 22:10 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську БЛ, відповідно до якого виявленими ознаками сп`яніння зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей. У графі "Огляд проводився за допомогою" вказано "Відмовився". У графі «Результати огляду» вказано "Відмовився" (а.с. 3);

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.10.2023, згідно з яким інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Долина) старший лейтенант поліції Сачик В.Е. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу "Peugeot 302", д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом доставлення його на арешт майданчик, що в м. Калуш по вул. Глібова (а.с. 4);

- оптичний диск (а.с. 9), на якому містяться дев`ять відеофайлів:

на відеофайлі 2023_1024_215558_1.mp4 з відеореєстратора патрульного автомобіля 24.10.2023 о 21:56 зафіксовано рух транспортного засобу марки «Pevgeot 307», який випереджає службовий автомобіль поліцейських, перешкодивши руху останнього. На вимогу проблискових маячків, які були увімкнені після вказаного маневру, згаданий автомобіль зупиняється і до нього підходять двоє поліцейських та один чоловік у камуфляжній формі;

на відеофайлі VID 54F на нагрудну бодікамеру 24.10.2022 з 21:57 до 22:07 зафіксовано як працівники поліції підходять до вищевказаного автомобіля, представляються та просять водія пред`явити документи. Також запитують, чому чоловік не користується ременем безпеки, та зазначають, що в нього не чітка вимова слів (21:58). Водій пред`являє домумент, з якого встановлено особу ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє, що проводиться відеофіксація. Також вказує, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя (22:00), тому пропонує йому пройти огляд на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу. Водій вказує, щоб інспектори "зупиняли свідків", тоді виходить з автомобіля та на запитання, чи готовий він проходити тест на місці зупинки транспортного засобу, вказує: «Звичайно, що так» (22:00:50). Інспектор роз`яснює, що він також може проїхати в найближчий лікувальний заклад для проходження такого ж тесту, пройти на місці, чи відмовитися від проходження, що прирівнюється до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водій перебиває, але поліцейський вказує, що він ознайомлює його з його правами та знову уточнює, чи погоджується він пройти тест на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого приладу Драгер 6820 (22:01:18), на що отримує відповідь ОСОБА_1 : "Ні, не хочу" (22:01:22). На запитання, чи буде проїжджати у медичний заклад водій вказує : "Ні" (22:01:28), на запитання, чи відмовляється, каже: "Так" (22:01:30). Інспектор знову запитує, чи водій буде проходити огляд на місці зупинки, на що отримує відповідь, що він буде проходити такий, але при двох свідках (22:01:33). Поліцейські повідомляють, що свідки не потрібні, оскільки проводиться відеофіксація. Інспектор приносить прилад Драгер 6820 і знову запитує, чи буде чоловік проходити тест (22:01:53), на що він вказує: "Ні, ні ....я не відмовляюсь" (22:01:56). Інспектор зазначає, що відмова прирівнюється до керування в стані сп`яніння і якщо водій не бере трубку та не продуває прилад, такі його дії будуть розцінені як уникнення від адмінвідповідальності (22:02:11). Водій відмовляється продувати прилад (22:02:13). На запитання, чи буде він їхати у медичний заклад, останній відповідає: «Так» (22:02:15). Водієві запропоновано закрити свій автомобіль та присісти до службового транспортного засобу;

на відеозаписі VID55F продовжено фіксування (з 22:07 до 22:17). Водій присідає до службового автомобіля. Під час поїздки ОСОБА_3 розмовляє по телефону. Поліцейські доставили останнього до медичного закладу (22:11). Чоловіка просять пройти у медичний заклад, а він просить зачекати, що поліцейський розцінює як затягування подій. Водія знову запитують, чи буде він проходити тест у медичному закладі (22:12:04), в іншому випадку буде оформлена відмова від проходження огляду, на що той відповідає: "Оформляйте відмову" (22:12:05). Поліцейський знову з`ясовує, чи буде ОСОБА_1 проходити тест. Останній розмовляє по телефону. Інспектор просить водія пройти до медичного закладу, на який показує жестом руки, а водій просить зачекати, оскільки він хоче покурити. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою, та ст. 63 Конституції України (22:13). Водій вказує, що він не відмовляється від огляду, однак на пропозицію поліцейського пройти у медичний заклад не пристає, вказуючи, що не хоче проходити. Інспектор вказує, що відносно нього буде складено протокол. ОСОБА_1 запитує, чи може він іти, на що отримує відповідь, що не може, оскільки його ще повинні ознайомити з протоколом, актом, направленням;

на відеозаписі VID55F продовжено фіксування (з 22:17 до 22:27). Поліцейські складають адмінматеріли та один з них оголошує зміст протоколу;

на відеозаписі VID2755F продовжено фіксування оголошення протоколу (з 22:28 до 22:37). Інспектор пропонує підписати протокол, від чого водій відмовляється. ОСОБА_1 пише в протоколі пояснення. Поліцейський з`ясовує, чи є тверезий водій чи автомобіль слід евакуювати. Чоловік хоче отримати копію протоколу, однак поліцейський вказує, що він не підписав протокол в частині отримання його копії, тому такий буде направлений йому поштою. Поліцейський заповнює направлення (22:32), акт (22:35). Інший інспектор оголошує зміст постанови, знову роз`яснюють його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, порядок сплати штрафу;

на відеозаписі VID3655F продовжено фіксування (з 22:37 до 22:39). Поліцейський зясовує, чи буде водій підписувати акт. Водій вказує, нехай акт підписує дружина поліцейського. Водій проситься піти, а інспектор вказує, що хотів би йому вручити копію акта затримання транспортного засобу;

на відеозаписі VID0518F зафіксовано 24.10.2023 о 23:05 зафіксовано огляд вищеописаного транспортного засобу, його несправності;

на відеозаписах VID4239F та VID5103F 24.10.2023 з 23:42 зафіксовано евакуювання транспортного засобу. Водієві запропоновано забрати цінні речі.

На підтвердження підстав зупинки транспортного засобу також долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8008843 від 24.10.2023, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки він 24.10.2023 о 21:57 в м. Долина по вул. Обліски, 40 керував автомобілем , в якого в темну пору доби недостатньо освітлювався задній номерний знак, та не користувався ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР (а.с. 7).

У свою чергу ОСОБА_1 у спростування своєї винуватості надав особисті пояснення, а його захисниця заявила клопотання про закриття провадження, що описано вище.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 587669 від 24.10.2023, водій ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року о 21:56 год у м. Долина по вул. Обліски, 40 керував транспортним засобом марки "Peugeot 302", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова слів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол складений та підписаний уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП. Від підписання протоколу, в тому числі про отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, про що в протоколі зроблені відповідні відмітки, хоча він і скористався правом викласти в ньому свої пояснення: «Валентин бреше». Будь-яких інших пояснень з приводу поставленого у провину правопорушення він не зазначив, не висловив заперечення щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не надав змістовних пояснень стосовно обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень захисниці про те, що у протоколі міститься неправильне зазначення часу керування її підзахисним транспортним засобом, то суд звертає увагу на те, що такий час (21:56) відповідає тому часу, який відображений на відеозаписі та підтверджує рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1

Суть правопорушення викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, а саме: вказано на факт керування транспортним засобом (у тому числі час та місце); зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені поліцейським, які давали останньому підстави пропонувати водієві пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння; відмова від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі; зазначено пункт ПДР України, який порушено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, в тому числі і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Про те, що ОСОБА_1 розумів суть постаноленого йому у провину правопорушення свідчить і той факт, що після неодноразового йому пропонування пройти медичний огляд та роз`яснення наслідків відмови від такого, він після телефонної розмови на чергове запитання, чи буде проходити огляд, вказує на те, щоб працівники поліції "оформляли відмову" ( о 22:12:05, що міститься на відеозаписі VID55F).

Також даними відеозаписів підтверджено, що працівник поліції ознайомив останнього зі змістом протоколу та висунутим звинуваченням, оголосивши його зміст, надав протокол для ознайомлення та написання пояснень, пропонував отримати його копію, а після відмови від підписання про отримання його копії, зазначив, що такий буде направлено поштою (вказані події зафіксовано на відеофайлі - VID2755F). Про направлення копії протоколу свідчить описаний вище супровідний лист, який адресований за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи сторони захисту з приводу неналежності як доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не містить недоліків, які б свідчили про істотне порушення права на захист ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 587669 від 24.10.2023 додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичний заклад. Бланки вказаних документів є додатками до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, їх форма стандартизована та потребує внесення визначених у них даних. При їх дослідженні судом встановлено, що всі графи інспектором поліції заповнені, дані, зазначені в них, відповідають даним, зафіксованим на відеозаписі, на якому в тому числі міститься і запис про їх складення. При цьому суд вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу не зазначення в акті огляду заводського номера приладу Драгер 6820, вказівка не повної назви медичного закладу в направленні та правильність завірення копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, оскільки такі недоліки не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження такого огляду.

Не заслуговує на увагу і твердження захисниці про те, що відмова від медичного огляду, про яку вказано в направленні, повинна бути заповнена медичним працівником, оскільки, як вбачається з відеозапису, водій, будучи доставленим до лікувального закладу, відмовився заходити в нього. Безпідставними є твердження і ОСОБА_1 про те, що він не розумів, куди його привезли, тому що бачив тільки стіну будівлі, оскільки на відеозаписі зафіксовано частину входу до лікувального закладу, який освітлений. А тому в останнього не було перешкод прочитати його назву, зорієнтуватися по характерних табличках на ньому та переконатися в тому, до якого приміщення його привезли. Більше того, працівник поліції неодноразово просив пройти його в медичний заклад, вказуючи рукою на його вхід, натомість ОСОБА_1 жодних сумнівів з приводу даного закладу не висловлював, вказуючи, що "просто не хоче іти......, нехай оформляють відмову".

Також досліджений судом відеозапис є безперервним, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, не викликає сумнівів щодо його достовірності та допустимості, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників подій. Судом не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Тому вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі без залучення двох свідків.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія пройти такий огляд.

При цьому працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України та утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано вимог закону, та за наявності підстав вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Для цього працівник поліції не обмежився тільки самою пропозицією пройти такий огляд, а й вказав на підстави, повідомив про прилад, яким такий огляд буде проведено, приніс його, роз`яснив наслідки відмови та намагався пояснювати права, однак водій його неодноразово перебиває, зазначивши, що він проходити такий огляд на місці не буде, чітко вказавши: "Ні, не хочу" (зафіксовано на відеофайлі VID 54Fо 22:01:22). На уточнене запитання, хоч він і ствердив, що не відмовляється від огляду, однак продути прилад відмовився (зафіксовано на відеофайлі VID 54Fо 22:02:13), погодившись на пропозицію поліцейського проїхати в лікарню. По приїзді до лікувального закладу, ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти у медичний заклад для проходження огляду, роз`яснено права, наслідки відмови, однак водій зволікав зі вчиненням дій, просив зачекати, дати можливість покурити, не заходив у заклад, вказуючи, що не хоче в нього проходити. В результаті після здійсненої ним телефонної розмови вказав, щоб поліцейські "оформляли відмову".

Відтак вимога працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була чіткою, аргументованою, вмотивованою, ґрунтувалась на правових підставах та не містила будь-яких провокативних дій чи залякування. Навпаки працівники поліції просили присутнього в їхньому автомобілі військового покинути його, оскільки на цьому наполягала особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 неодноразово надавалася можливість висловити свою позицію, уточнювалися його відповіді. Він не був розгублений, чи такий, який за своїми психологічними особливостями не міг висловлювати свою думку, навпаки його дії були свідомо направлені на створення перешкод щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а також ухилення від проходження такого огляду в медичному закладі. Вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано були визнані працівниками поліції, як такі, що свідчили про його відмову пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівником поліції були роз`яснені її права, які визначені ст. 268 КУпАП (право на ознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо), ст. 63 Конституції України. При цьому інспектор сприяв у їх реалізації (надавав можливість зателефонувати і таким чином отримати будь-яку допомогу, викласти пояснення, уточнював його відповіді, з`ясовував, чи правильно він зрозумів відповіді водія, роз`яснював наслідки, процедуру огляду). Працівники поліції діяли в межах службових повноважень, незаконного тиску, схиляння до вчинення певних дій, чи відмови від їх вчинення, не було. При цьому, процесуальна поведінка ОСОБА_1 була спрямована на намагання ускладнити працівникам поліції виконання ними своїх обов`язків при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд також звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Щодо правомірності дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, то такі не знаходяться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Однак у даному випадку така причина була об`єктивною, враховуючи як поведінку водія на дорозі, так і некористування ременем безпеки, на що йому було звернуто увагу та винесено відповідну постанову.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. Таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився як від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження такого в медичному закладі. Відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу: одружений, до адміністративної відповідальності притягується вперше, є приватним підприємцем, який займається перевезеннями, що, з його слів, є для нього основним джерелом доходу. При цьому зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, суд враховує, що стягнення повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також спрямоване на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич