Справа №155/1995/23
Провадження №3/155/79/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., озглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративні правопорушення 25 грудня 2023 року о 20 год. 05 хв. н автодорозі Т0302 «Піща-Горохів» в с. Цегів водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI A6 державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCOTESTER ARBL 0490» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим повторно вчинив протягом року порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засіданні призначені на 09.01.2024, 01.02.2024 та 21.02.2024 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із дослідженого відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Горохівському районному суді, про що останній поставив особистий підпис, а отже про місце розгляду йому було достовірно відомо.

ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, судові засідання не з`являвся і не вжив жодних заходів для належної реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, які йому були роз`яснені працівником поліції під час складання протоколу.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.268 КУпАП, якою визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №060538 від 25.12.2023 року, рапортом №4574 від 25.12.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.12.2023 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.12.2023 відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, постановою про накладення адміністративного правопорушення серії БАД №811460 від 25.12.2023 року, за ч.4 ст.126 КУпАП, постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 07.12.2023 року, оптичним диском із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, перегляд відеозапису відтворює обставини події, зазначені у протоколах та відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Також, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративні правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Як вбачається з довідки ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №16698/50/2/01-23 від 27.12.2023 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

До матеріалів справи долучена копія постанови судді Горохівського районного суду Волинської області у справі №155/1690/23 від 07.12.2023 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Дана постанова набрала законної сили 19.12.2023 року.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

При визначенні виду та розміру стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, судом враховується особа порушника, не вперше притягається до адміністративної відповідальності у тому числі за вчинення аналогічних правопорушень, вчинив одночасно кілька правопорушення, які відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не є приватною власністю порушника, а тому, в даному випадку, суд позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді без оплатного вилучення транспортного засобу.

Поряд з цим, зважаючи, що постановою Горохівського районного суду від 07.12.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, та до закінчення строку дії такого стягнення він вчинив нове адміністративне правопорушення, тому в даному випадку слід застосувати ч.3 ст. 30 КУпАП і до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що накладене на ОСОБА_1 вищевказаною постановою Горохівського районного суду Волинської області, а саме 9 місяців 29 днів. Відтак, загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами слід рахувати терміном 3 (три) роки 9 місяців 29 днів.

Дана безальтернативна міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв