ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2513/23 Номер провадження 33/814/343/24Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника - адвоката Бердніченко О.П.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бердніченко Оксани Павлівни, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Бердніченко О.П., яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема вказує, що суд не взяв до уваги зібрані по справі докази та особисті пояснення потерпілої, стосовно вчинення відносно неї насильства психологічного характеру, безпідставно розцінив як недостатні для встановлення факту насильства в сім`ї.

Вважає, що в такому випадку існує великий ризик побідної поведінки колишнього чоловіка потерпілої і в подальшому .

Також в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, поважність пропуску якого обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 отримала копію постанови суду від 23.11.2023 в приміщенні суду 29.11.2023 року, після чого звернулася до центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги, де 04.12.2023 адвокату було видано відповідне доручення. Після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 отримала копію постанови суду від 23.11.2023, що доводиться відповідною розпискою від 29.11.2023. Після звернення 29.11.2023 до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, їй було призначено 04.12.2023 адвоката Бердніченко О.П., якою 06.12.2023 до місцевого суду було подано апеляційну скаргу.

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінюючи викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №281475 від 24.08.2023, в цей же день, о 12 год. в м. Кобеляки, ОСОБА_2 умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї дружини ОСОБА_1 за місцем проживання, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Закриваючи провадження стосовно ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що сам по собі протокол не є достатнім доказом, оскільки не підтверджений іншими належними доказами по справі, тому не приймається до уваги як доказ доведення вини особи в скоєному правопорушенні.

Одночасно, оцінюючи покази потерпілої ОСОБА_1 , суд вказав, що і останні не можуть бути доказом вини ОСОБА_2 через характер відносин сторін, які перебувають в шлюбі, а отже факт домашнього насильства не знайшов свого підтвердження.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як зазначалося вище та вбачається з протоколу, 24.08.2023, о 12 год. в м. Кобеляки, ОСОБА_2 умисно висловлював погрози та образив в сторону своєї дружини ОСОБА_1 за місцем проживання, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_1 вбачається, що вона протягом останніх 13 років проживає спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який протягом останніх декількох місяців вчиняє конфлікти та 19.08.2023 вона викликала поліцію, оскільки він вчинив психологічне домашнє насильство, а саме прийшов п`яний, ображав нецензурно. Такі самі дії повторилися і сьогодні, 24.08.2023, коли ОСОБА_2 прийшов до її господарства, оскільки має вже заборонений припис та знову вчинив психологічне насильство відносно неї, а саме матюкався на неї, ображав поганими словами. Тілесних ушкоджень не наносив та фізичної сили не застосовував.

З пояснень правопорушника ОСОБА_2 вбачається, що 24.08.2023 він прийшов за місцем проживання своєї дружини та двох дітей, де у нього виникла сварка через те, що він перебував в нетверезому стані. Під час сварки він ображав її брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою. Тілесні ушкодження не завдавав. По приїзду поліції конфлікт було врегульовано.

Після заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з ОСОБА_1 працівником поліції було визначено середній рівень небезпеки.

Тобто, зібрані по справі докази, як то протокол про адміністративне правопорушення, пояснення як потерпілої, так і правопорушника, форма оцінки ризиків насильства, свідчать про наявність дій психологічного характеру з боку ОСОБА_2 , які мають не поодинокий характер, враховуючи, що останній вже має винесений працівниками поліції заборонений припис та вчиняються стосовно матері в присутності неповнолітніх дітей.

Факт образи дружини та погроз їй фізичною розправою не заперечується ОСОБА_2 в особистих поясненнях, відібраних працівниками поліції після інциденту, що взагалі залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Чинне законодавство при вирішенні справ подібної категорії вказує на важливість розрізняти такі поняття як «сварка», «конфлікт», «насильство», оскільки не кожний конфлікт може перейти в домашнє насильство.

В даному випадку, учасниками події не заперечується факт існування тривалого конфлікту між подружжям, яке перебуває на стадії розлучення, що вбачається з пояснень ОСОБА_1 , де вона вказує про інший епізод, що мав місце 19.08.2023 року.

Окрім того в судовому засіданні було встановлено, що відносно ОСОБА_2 видавався терміновий заборонний припис.

За вказаних обставини, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях притягнутого ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП., а відтак закриття провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є помилковим, здійсненим при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи та невірній оцінці доказів.

Разом з цим, згідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що зібраними по справі доказами в їх сукупності доводиться вина ОСОБА_2 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте на даний час вже закінчились визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення до відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Бердніченко Оксані Павлівні, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Бердніченко Оксани Павлівни, яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року скасувати та визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна