НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

08 лютого 2024 року Справа № 322/20/24 (Провадження № 3/322/83/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 05.01.2024 і 24.01.2024 з ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, які об`єднанні в одну справу щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

31.12.2023 близько 23 год 40 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав її нецензурною, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої.

Аналогічні дії щодо потерпілої ОСОБА_2 у тому ж місці ОСОБА_1 вчинив 21.01.2024 о 01:50 год.

Вказані дії ОСОБА_1 вчинив будучи 14.03.2023 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За останнім епізодом особою, якою складено протокол дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання призначене на 22.01.2024 (за першим епізодом) ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (SMS на номер, який вказаний в протоколі, який в свою чергу підписаний ОСОБА_1 в графі «внесені про мене дані правильні»). З урахуванням того, що пізніше надійшла ще одна справа, щодо тієї ж самої особи, судове засідання було відкладено на 08.02.2024. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся SMS. Втім у нинішнє судове засідання ОСОБА_1 також не прибув і не повідомив причини неявки. Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подав.

Так само не з`явилася в судове засідання потерпіла. Остання також не надала ніяких заяв чи клопотань.

При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, не надала пояснення щодо вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин справи та докази на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про доцільність розгляду справу за відсутності ОСОБА_1 .

Участь у розгляді справи потерпілої особи, не є обов`язковою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Суддею досліджені долучені до матеріалів справи: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ №890770 від 01.01.2024 ( з його копією) і серії ВАВ №905864 від 21.01.2024, реєстрації ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №3086 від 31.12.2023 і ЄО №143 від 21.01.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 01.01.2024 і протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.01.2024 і, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА №410460 від 01.01.2024 і серії АА №412410 від 21.01.2024, копію і оригінал форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також копія постанови судді від 14.03.2023 (Справа №541/758/23), DVD з відеозаписами.

Оцінивши докази у їх сукупності суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , вчинив два епізоди домашнього насильства вчинених протягом року після того як він був підданий адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення. Втім, з огляду на те, що за епізодом від 21.01.2024 посадовою особою, яка склала протокол дії кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя за цим епізодом не вправі змінювати кваліфікацію на більш тяжку, тому дії ОСОБА_1 за двома епізодами кваліфікує за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 вчинено два аналогічних епізоди в одному і тому самому місці, щодо тієї ж самої потерпілої особи, в проміжок часу у двадцять днів, тому у вказаному випадку суддя вважає за доцільне застосувати положення ст.36 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП є більш серйозним правопорушення передбачене частиною першої цієї статті, і передбачає три види стягнень: штраф від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні. Також суддею врахована кількість вчинених епізодів і нетривалий строк між їх скоєнням. Згідно з протоколами і письмовими поясненнями ОСОБА_1 , останній є військовослужбовцем.

З огляду на вказане, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати порушника адміністративному стягненню мінімального виду штраф, однак в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 на підстав ст.36 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 21081100, код отримувача: (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов