Справа №522/1258/24
Провадження №3/522/1159/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси з відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Косіциній В.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №005474 від 13.01.2024 року, 13 січня 2024 року о 16 годині 33 хвилини ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав з полиці магазину ліхтар ручний у кількості 4 одиниці на загальну суму 234,17 гривень.

Зазначена дія була кваліфікована за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, що відбулося 08 лютого 2024 року ОСОБА_2 не з`явився, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення.

В своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоцільність повторного відкладення судового засідання і необхідності розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

У ч.1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Згідно ч.3 зазначеної статті, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється не в розмірі 17 грн, а на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу).

Згідно п.п.169.1.1. п.169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку;

Відповідно до закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

Саме тому, максимальний розмір крадіжки, який дає змогу притягнути особу до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП є 302,8 (3028/2*0.2=302,8), в той же час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №005474 від 13.01.2024 року розмір викраденого майна становить 234,17 гривень.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання - будь-яке майно, вартість якого не перевищує 302,8 гривні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами, що підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №005474 від 13.01.2024 року за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП;

- рапорт від 13.01.2024 року, з якого вбачається, що 13.01.2024 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » затримали крадія, який вкрав товар;

- заява про вчинення кримінального правопорушення, у якій ОСОБА_3 , просить вжити заходів до ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній викрав ліхтарики на загальну суму без ПДВ 234,17 гривень;

- пояснення ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вона є охоронцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконуючи свої трудові обов`язки, через камери спостереження побачила як до магазину зайшов чоловік, попрямував до ліхтариків, взяв чотири одиниці та поспішив покинути приміщення магазину;

- пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він дійсно зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85 де взяв чотири ліхтарика та покинув приміщення магазину;

- довідка про вартість викраденого майна, з якої вбачається, що розмір викраденого майна становить 234,17 гривень.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

У статті 23 КУпАП вказано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП вказує нам на те, що вчинення такого діяння тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно ч.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи той факт, що правопорушення було вчинено 13 січня 2024 року, строк накладення стягнення за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закінчується 13 квітня 2024 року.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 51, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , визнати винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Косіцина В.В.