Справа № 692/46/24
Провадження № 3/692/73/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 997578 від 11.01.2024р., гр. ОСОБА_1 29.12.2023р. близько 10:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , погрожував фізичною розправою колишній співмешканці, а також висловлювався в бік ОСОБА_2 нецензурними словами, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 22.01.2024р. гр. ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, за обставин, вказаних у протоколі серії ВАБ № 997578 від 11.01.2024р., заперечував. Вказав, що ОСОБА_2 дійсно була його співмешканкою, однак 26.12.2023р. вони посварились і з того часу більше не зустрічались. 29.12.2024р. близько 10:20 год. він копав яму для поховання разом з ОСОБА_3 , з ОСОБА_2 не зустрічався та не конфліктував. Клопотав про виклик особи, яка вказана потерпілою ОСОБА_2 та як свідка - ОСОБА_3 , явку якого зобов`язався забезпечити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 попередні покази підтвердив, проти скоєння правопорушення заперечував, зазначив, що після 26.12.2023р. ОСОБА_2 не бачив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 29.12.2023р. з 08:00 год. і до 16:00 год. ОСОБА_1 перебував вдома у свідка, оскільки допомагав йому з ремонтом покрівлі, та нікуди не відлучався. Напередодні, 28.12.2023р. свідок і ОСОБА_4 разом копали яму для поховання. На сімейні теми не спілкувались.

У судовому засіданні 02.02.2024 ОСОБА_2 повідомила, що 25.12.2023р. святкувала та вживала алкогольні напої і на наступний день, 26.12.2023р. мала конфлікт з ОСОБА_1 . Зазначила, що 29.12.2023р. з ОСОБА_1 не зустрічалась, факт вчинення ним протиправних дій за обставин, вказаних у протоколі серії ВАБ № 997578 від 11.01.2024р. не підтвердила. Зазначила, що переплутала дати і невірно вказала у своїх письмових поясненнях дату події за участі ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що останній конфлікт за його та потерпілої участі відбувся 26.12.2023р. і 29.12.2024р. він з ОСОБА_2 не зустрічався.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 997578 від 11.01.2024р., гр. ОСОБА_1 29.12.2023р. близько 10:20 год. за адресою АДРЕСА_2 , погрожував фізичною розправою колишній співмешканці ОСОБА_2 , а також висловлювався в її бік нецензурними словами. Протокол містить відмітку про відсутність свідків та про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу і надання пояснень.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 997578 від 11.01.2024р.; копію рапорту на ім?я начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 04.01.2024р. реєстраційний № 221, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.01.2024р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.01.2024р. та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Згідно рапорту від 04.01.2024р., 04.01.2024р. о 10:21 зі служби 102 надійшло повідомлення, що 04.01.2024 о 10:20год. за адресою: АДРЕСА_2 колишній співмешканець погрожував 29.12.2023р., заявник ОСОБА_5 .

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , 04.01.2024р. було прийнято усну заяву, що з 29.12.2023р. по цей час колишній співмешканець ОСОБА_1 вчиняє відносно неї хуліганські дії, погрожує фізичною розправою, присилає смс-повідомлення з нецензурною лексикою.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 . Близько 3 тижнів тому вони посварились і ОСОБА_2 залишила його. 29.12.2023р. ОСОБА_1 прийшов у стані алкогольного, сп`яніння почав погрожувати і застосовувати фізичну силу до ОСОБА_2 , яка разом з матір`ю та сестрою почали його відштовхувати, на крик прийшов сусід ОСОБА_6 та спілкувався з ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 відправляє СМС-повідомлення з погрозами і нецензурними словами, 02.01.2024р. у будинку зникла вода і було виявлено пошкоджений (перекушений) кабель.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад)

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що фабулою протоколу визначено дату, час та місце скоєння правопорушення 29.12.2023р., близько 10:20 год., смт Драбів вул. Незалежності, 35. Проте у матеріалах відсутні належні докази, що свідчать про перебування ОСОБА_1 за вказаних обставин по АДРЕСА_2 , та вчинення ним протиправних дій відносно ОСОБА_2 , а сама ОСОБА_2 у судовому засіданні подію правопорушення 29.12.2023р. не підтвердила.

Суд звертає увагу, що рапорт від 04.01.2024р., протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмові пояснення ОСОБА_2 не містять визначення часу вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, а повідомлення на лінію 102 надійшло 04.01.2024р., заявник ОСОБА_5 , тобто через тиждень після подій, що ставляться у вину ОСОБА_1 .

Суд вважає, що працівники поліції допустились суттєвих помилок під час фіксації даного правопорушення, оскільки не встановили точний час події - 29.12.2023р. в АДРЕСА_2 , не встановили склад учасників події, оскільки не опитали вказаних у письмових поясненнях ОСОБА_2 осіб її матір, сестру та сусіда ОСОБА_6 . Також під час перевірки не було опитано особу, відносно якої надійшли матеріали - ОСОБА_1 , оскільки хоча протокол і містить запис про його відмову від підпису та надання пояснень, однак підтвердження даного факту відсутні, як і відсутній запис про вчинення такої відмови особою у присутності понятих. Тому дане твердження викликає у суду сумніви у своїй достовірності. Таким чином, перевірка за даним повідомленням проведена формально, а зібрані докази не дають можливості достовірно ствердити факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій за обставин, вказаних у протоколі серії ВАБ № 997578 від 11.01.2024р.

При цьому сам ОСОБА_1 факт вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_2 за обставин, вказаних у даному протоколі категорично заперечив, стверджував, що конфлікт відбувся 26.12.2023, а 29.12.2023р. він з ОСОБА_2 не зустрічався і його пояснення узгоджуються з поясненнями гр. ОСОБА_3 та самої ОСОБА_2 .

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потерпіла ОСОБА_2 не підтвердила факт вчинення відносно неї протиправних дій 29.12.2023р., як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173-2, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко