Справа № 159/2940/23
Провадження № 3/159/8/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Ковель

Cуддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02.06.2023 року о 00 год. 29 хв., в м. Ковелі по вул. Брестська, біля будинку № 88, керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що транспортним засобом не керував. Зокрема, за кермом автомобіля в той вечір була інша особа. Працівники поліції зупинили їх, однак, після звірки паролів, вони продовжили рух. Проїхавши деяку відстань, він наказав водієві зупинитись та прогулятись. Сам сів за кермо та завів автомобіль, щоб погрітись. В цей час під`їхали працівники поліції та почали вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння. Таким чином керування транспортним засобом категорично заперечив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Клімук В.С. в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисного не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Зокрема, захисник вказував, що його підзахисний транспортним засобом не керував. Будь-які докази, які б підтверджували цю обставину, в матеріалах справи відсутні. При цьому, поліцейські допустили ряд порушень Інструкцій, зокрема відсутній безперервний відеозапис подій, який би відтворював чітку картину подій.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.06.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Зазначена відмова належним чином засвідчена відеозаписом нагрудних бодікамер поліцейських з місця події.

Крім цього, з дослідженого відеозапису з місця події встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

При цьому, як вбачається із вказаного відеозапису, ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі за кермом та жодним чином не вказував на те, що він не керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Дружинович Д.А. пояснив, що 02.06.2023 року, під час патрулювання м. Ковеля, в період дії комендантської години, було зупинено транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJERO» під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки останній був у військовій формі та назвав відповідний пароль, було прийнято рішення не затримувати його. Коли він почав закривати вікно, було чутно запах алкоголю. В зв`язку з цим було прийнято рішення повторно зупинити вказаний транспортний засіб. Після нетривалого переслідування повторно зупинили цей автомобіль за допомогою проблискових маячків біля кафе "Дакар". Водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Під час другої зупинки транспортного засобу причину зупинки не пояснювали, оскільки пояснили її під час першої зупинки.

Аналогічні пояснення в судовому засідання надала допитана в якості свідка поліцейська роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Сацюк Л.В.

Як вбачається з відеозапису з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі поліцейських, останні за допомогою проблискових маячків зупинили автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_2 , та відразу після зупинки підійшли до водія автомобіля.

З відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських вбачається, що при наближенні останніх до автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_2 , після його зупинки, за кермом вказаного автомобіля перебуває ОСОБА_1 .

При цьому, загальна обстановка (забудова, місцевість), яка зафіксована на відеозаписі з автомобільного відеореєстратора, жодним чином не відрізняється від загальної обстановки, яка зафіксована на відеозаписі з нагрудних бодікамер поліцейських.

Зазначене дає підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом на момент другої зупинки цього транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення також доведена матеріалами справи, зокрема: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2023 року; відеозаписом нагрудної бодікамери з місця події від 02.06.2023 року, іншими матеріалами справи.

Не є таким, що заслуговує на увагу і твердження захисника про те, що відеозапис не може бути належним доказом у справі через його небезперервність, оскільки на ньому фактично зафіксовані ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Такий відеозапис суддя вважає цілком належним та допустимим доказом у даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на що посилається захисник, жодним чином не спростовує висновків судді про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ні захисник, ні ОСОБА_1 не довели, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом, спростовують вину останнього у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Обрана ОСОБА_1 категорична невизнавальна позиція є не інакше, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним іншим доказом не підтверджений, та свідчить про його вперте намагання у такий спосіб уникнути від відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення під час виконання ним службових обов`язків як військовослужбовцем, а тому він підлягає звільненню від судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України Про судовий збір -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуП. Ю. Бойчук