Справа № 461/1159/24 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/435/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 - адвоката Юрчака Владислава Валентиновича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 лютого 2024 року,

з участю захисника правопорушниці ОСОБА_1

адвоката Юрчака В.В.,

представника митниці Сичова Ю.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0125/20900/24 від 30.01.2024 товар - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 772,41 грн.

Згідно постанови судді, 30.01.2024 близько 15 год. 16 хв. громадянка України ОСОБА_1 поверталася з приватної поїздки в якості пасажира транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення митного огляду крім товарів, дозволених до переміщення через митний кордон України згідно з ч. 1 ст. 374 МК України (особистих речей, продуктів для власного споживання згідно з ч. 2 ст. 378 МК України та Постановою КМУ № 434 від 21.05.2012) у багажному відділенні та салоні автомобіля було виявлено: 1) Масло ТМ «Mleczna Dolina» 200 гр., у кількості 400 шт., термін придатності до 05.04.2024, (код УКТЗЕД: 04052); 2) Масло ТМ «Mlekovita» 500 гр., у кількості 40 шт., термін придатності до 29.02.2024, (код УКТЗЕД: 04053); 3) Масло ТМ «Mleczna Dolina» 99,8% 500 гр., у кількості 24 шт., термін придатності до 19.06.2024, (код УКТЗЕД: 04054); 4) Маргарин ТМ «Wyborna» 500 гр., у кількості 18 шт., термін придатності до 10.05.2024, (код УКТЗЕД: 15175); 5) Кава ТМ «Dor» 200 гр, у кількості 12 шт., термін придатності до 12.12.2025, (код УКТЗЕД: 09016); 6) Кава розчинна ТМ «Dor» 300 гр., у кількості 18 шт., термін придатності до 26.01.2025, (код УКТЗЕД: 09017); 7) Оселедець «KAPITAN NAVI» 800 гр., у кількості 24 шт., термін придатності до 04.03.2024, (код УКТЗЕД: 16048); 8) Чай «COSTA NORTE» 500 гр., у кількості 24 шт., термін придатності до 06.07.2026, (код УКТЗЕД: 09029); 9) Чай «Fortin» 500 гр., у кількості 20 шт., термін придатності до 25.04.2026, (код УКТЗЕД: 090210); 10) Чай «KURUPL» 500 гр., у кількості 12 шт.. термін придатності до 17.03.2026, (код УКТЗЕД: 090211); 11) Чай «AMANDA» 500 гр., у кількості 10 шт., термін придатності до 04.01.2026, (код УКТЗЕД: 090212); 12) Чай «PIPORE» 500 гр., у кількості 7 шт., термін придатності до 01.01.2026, (код УКТЗЕД: 090213); 13) Чай «ERVA MATE» 500 гр., у кількості 10 шт., термін придатності до 30.01.2025, (код УКТЗЕД: 090214); 14) Чай «SARA» 1000г, у кількості 10 шт., термін придатності до 02.09.2024, (код УКТЗЕД: 090215); 15) Чай «PIPORE» 1000 гр., у кількості 14 шт., термін придатності до 06.06.2026, (код УКТЗЕД: 090216); 16) Чай «TARACUI» 1000 гр., у кількості 5 шт., термін придатності до 01.07.2026, (код УКТЗЕД: 090217); 17) Чай «TARACUI ENERGY» 500 гр., у кількості 10 шт., термін придатності до 01.01.2026, (код УКТЗЕД: 090218); 18) Чай «PLAYADITO» 500 гр., у кількості 10 шт., термін придатності до 02.02.2026, (код УКТЗЕД: 090219); 19) Чай «PAJARITO» 500 гр., у кількості 20 шт., термін придатності до 04.2025, (код УКТЗЕД: 090220); 20) Кава ТМ «INKA» 150 гр., у кількості 24 шт., термін придатності до 16.01.2025, (код УКТЗЕД: 090121); 21) Чай «ROSAMOНФЕ» 500 гр., у кількості 20 шт., термін придатності до 06.09.2025, (код УКТЗЕД: 090222); 22) Чай «LIEBIG» 500 гр., у кількості 15 шт., термін придатності до 12.06.2026, (код УКТЗЕД: 090223); 23) Сир «DELIKАТЕ» 120 гр., у кількості 28 шт., термін придатності до 13.03.2024, (код УКТЗЕД: 040624); 24) Сир «DELIKATE» 200 гр., у кількості 32 шт., термін придатності до 08.03.2024, (код УКТЗЕД: 0406). Товар знаходився у салоні автомобіля серед особистих речей без ознак приховування.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 - адвокат Юрчак В.В. покликаєтьсна те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки така винесена без врахування всіх обставин справи, а при накладенні стягнення суд безпідставно застосував конфіскацію товару. Вважає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що саме по собі обмеження чи заборона на ввезення товару не є безумовною підставою для конфіскації відповідних товарів, згідно з новою редакцією ч.3 ст. 471 МК України у порівнянні із старою редакцією такої статті, оскільки за новою редакцією питання конфіскації не залежить від предмета правопорушення, а вирішується судом індивідуально. Зазначає, що місцевий суд при накладенні стягнення повинен був врахувати те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, її дії значної шкоди інтересам держави не завдали, син проходить військову службу в Збройних Силах України, а продаж продуктів харчування є єдиним джерелом її доходу. Зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не взяв до уваги протиправності дій митниці в частині оцінки вартості вилученого товару, зокрема не врахував того, що така визначена на підставі службової записки, однак, така повинна бути визначена висновком експерта.

Просить оскаржувану постанову скасувати в частині накладення судом стягнення за порушення митних правил, яке передбачене ч.3 ст. 471 МК України у виді конфіскації в дохід держави товару, вилученого, згідно протоколу про порушення митних правил, прийняти нову, якою вилучений товар повернути ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Юрчака В.В. про задоволення апеляційної скарги, думку представника митниці ОСОБА_2 , який просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону місцевим судом, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до санкції ч.3 ст.471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Відповідно до ч.5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтею 378 МК України передбачено, що «..пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється...».

Постановою КМУ від 21.05.12 р. № 434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» визначено, що «...громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу...».

Висновок судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і сторонами не оспорюється.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням у виді конфіскації товару, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції, в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, значну вартість та вагу незадекларованого товару, а також те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану, та прийшов до обгрунтованого висновку, що товари, які були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

При цьому, апеляційний суд вважає. що суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги оцінку вартості вилученого товару, визначену на підставі службової записки начальника ВМО №3м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_3 , оскільки така не спростовується іншими належними та допустимими доказами.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі адвоката Юрчака В.В. на порушення вимог КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшло.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Юрчака В.В. є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Юрчака В.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. з конфіскацією вилученого, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0125/20900/24 від 30.01.2024 товару без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.