Єдиний унікальний номер 722/304/24
Номер провадження 3/722/168/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Фастів Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1, ч.1 ст.185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04.02.2024 року о 23 год. 50 хв. на напрямку 0098 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії Державного кордону на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в адміністративних межах н.п. Сокиряни Дністровського району Чернівецької області вчинив спробу незаконного перетину Державного кордону з території України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , під час затримання за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: не зупинився на команду «стій» та вчинив спробу втечі, чим порушив вимоги ст.34 Закону України «Про Державний кордон України» та п.12 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи без його участі, а також надані ним письмові пояснення.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі правопорушника, так як відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно ст.268 КпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його особистої участі.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Частина 1 ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, в діях особи має місце за умови вчинення вказаною особою будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання нею державного кордону України поза пунктом пропуску.

Окрім цього, ч.1 ст.185-10 передбачає адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Відповідно до п.12 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право, зокрема, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім цього, суд враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року, який триває до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Суд також приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Судом, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 03.07.2014 року, Фастівським РВ Управління ДМС України в Київській області.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.02.2024 року, які містяться в матеріалах справи, останній прямував з Київської області на маршрутному транспортному засобі у м.Сокиряни. де планував перебувати одну добу з метою подивитись місто та його визначні пам`ятки. Разом з тим зазначає, що мету свого перебування підтвердити не зміг.

Дослідивши письмові документи, що містяться в матеріалах справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1 ч.1 ст.185-10 КУпАП доведена зібраними доказами, які є належними та допустимими, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №250982 від 04.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 , 04.02.2024 року о 23 год. 50 хв., вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», на напрямку 0098 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в адміністративних межах н.п.Сокиряни Дністровського району Чернівецької області. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, доповнень та зауважень до протоколу не має, що підтверджується особистим підписом останнього датованого 04.02.2024 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №250983 від 04.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 , 04.02.2024 року о 23 год. 50 хв., під час затримання за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: не зупинився на команду «стій» та вчинив спробу втечі. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, доповнень та зауважень до протоколу не має, що підтверджується особистим підписом останнього датованого 04.02.2024 року;

-протоколом про адміністративне затримання від 04.02.2024 року, згідно якого о 23 год. 50 хв. 04.02.2024 року заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ти Б) ОСОБА_2 був затриманий за порушення прикордонного режиму та спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, громадянин України ОСОБА_1 на термін до трьох годин з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, доповнень та зауважень до протоколу не має, що підтверджується особистим підписом останнього датованого 01 год. 00 хв. 05.02.2024 року;

-письмовими поясненнями заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ти Б) ОСОБА_2 від 04.02.2024 року, згідно яких перебуваючи в прикордонному наряді «Група реагування» 04.02.2024 року, близько 23 год. 50 хв. складом прикордонного наряду було затримано громадянина України ОСОБА_1 на напрямку 0098 прикордонного знаку на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону за спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску. При цьому даний громадянин вчинив злісну непокору та вчинив спробу втечі від прикордонного наряду;

-схемою затримання ОСОБА_1 на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.02.2024 року на напрямку 0098 прикордонного знаку.

Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що винуватість ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та вчиненні злісної непокори законному розпорядженню оперативного працівника ДПС України, доведена.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Тому протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та протокол за ч.1 ст.185-10 КУпАП повністю узгоджується дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення при їх складанні.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Надані пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи щодо не вчинення ним даних адміністративних правопорушень суд оцінює критично, як спосіб уникнення відповідальності за вчинене, адже надані ним пояснення нічим не підтвердженні в ході розгляду справи та спростовуються дослідженими доказами.

Обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , є вчинення ним правопорушень в умовах надзвичайних обставин, а саме воєнного стану.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення одночасно, справи щодо яких надійшли до суду 07.02.2024 року, а тому справи №722/304/24 (номер провадження 3/722/168/24) за 1 ст.204-1 КУпАП та №722/305/24 (номер провадження 3/722/169/24) за ч.1 ст.185-10 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження, присвоївши йому №722/304/24 (номер провадження 3/722/168/24).

Враховуючи тяжкість вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, поведінку до і після вчинення правопорушень, є достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1, ч.1 ст. 185-10 КУпАП та призначення йому адміністративне стягнення, згідно ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч.1 ст.204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4Закону України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №722/304/24 (номер провадження 3/722/168/24) за 1 ст.204-1 КУпАП та №722/305/24 (номер провадження 3/722/169/24) за ч.1 ст.185-10 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження, присвоївши йому №722/304/24 (номер провадження 3/722/168/24).

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1, ч.1 ст.185-10 КУпАП та за їх вчинення, на підставі ст.36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. (р/р UA0024303, отримувач Чернівецьке ГУК /Сокирянська ТГ/код отримувача: 37836095, банк отримувача: казначейство України, код класифікації доходів:21081100, МФО 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО 899998) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя О.М.Ратушенко