Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/95/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого помічником машиніста ЖДУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що 30.08.2023 о 01 год. 53 хв. в смт Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області по вул. Шкільній, ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Драгер 6820 № ARLS 0487», тест № 1105, результат становив 0,94 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її, як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, хоча він подавав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату через поважні причини.

Вказує на те, що копію постанови суду він не отримував, а лише 28.12.202 на електронну пошту.

Вказує на те, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу запропонували йому пройти огляд за допомогою Драгера, який він пройшов результат становив 0, 94 проміле. Однак, з даним результатом він був не згоден. Працівники поліції йому не пропонували пройти такий огляд у медичному закладі. За таких обставин вважає, що огляд проведено з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об'єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У призначене судове засідання апеляційного суду на 09.00 год. 08.02.2024, ОСОБА_1 не з`явився, був заздалегідь належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття до апеляційного суду не повідомив, до часу на який призначено судове засідання до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин апеляційний суд, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення у порядку апеляційного перегляду за наявними в ній доказами у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

У клопотанні до апеляційної скарзі особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 19.12.2023 відбувся у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно супровідних листів районного суду, копію постанови направлено ОСОБА_1 19.12.2023 та отримано ним 28.12.2023 (а.с.40-41). В даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду для ОСОБА_1 було 08.01.2024, оскільки останній день строку оскарження даної постанови суду, тобто 07.01.2024, припадав на вихідний день, а саме неділю. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку 08.01.2024, тобто в межах 10-ти денного строку з моменту отримання копії постанови суду, а тому слід вважати, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 543064 від 30.08.2023 року (а.с.3), результатом застосування алкотестеру «Драгер» (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння - позитивна 0.94 проміле (а.с.5), відеозаписом події. (а.с.11)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543064 від 30.08.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 30.08.2023 о 01 год. 53 хв. в смт Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області по вул. Шкільній, керував автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Драгер 6820 № ARLS 0487», тест № 1105, результат становив 0,94 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.3)

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженими апеляційним судом результатами

проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно роздруківки спеціального технічного приладу газоаналізатора «Драгер 6820 № ARLS 0487», тест № 1105, результат становив 0,94 проміле, що вказує на те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. (а.с.2)

З акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що з результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був згоден, про свідчить його підпис в даному акті. (а.с.5)

Також, з долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп'яніння та відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Після того, як ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції показав реєстраційні документи, йому повідомлено, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та продув прилад Драгер, результат якого показав 0,94 проміле, з результатом водій погодився. У подальшому, працівниками поліції складено адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. (а.с.11)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв'язку доказами судом першої інстанції достовірно підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Твердження апелянта, що йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі є безпідставними, оскільки лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду з визначення стану сп`яніння поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Втім, як вбачається з відеозапису вказаної події, так і акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та з результатами огляду на місці був згоден.

Апеляційний суд відмічає, що докази наявні в матеріалах справи взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ'єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження апелянта з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

За таких обставин, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі про адміністративне правопорушення, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп'яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вказану постанову суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 винесеної стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.