Справа № 646/9920/23
Провадження № 3/646/614/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 26.07.2023 та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2023 року о 12 год 14 хв ОСОБА_1 у місті Харкові по майдану Захисників України, 3, керував автомобілем ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,будучи позбавленим права керування. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 606271 від 03.12.2023; довідкою УПП в Харківській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримав та 26.07.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 800 грн.; дисками з відеофіксацією подій.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.1.а Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, суд не застосовує до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки власником автомобіля ВАЗ 2101 є ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексудо Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко