Провадження №: 3/755/417/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

20 жовтня 2023 року о 15 год 40 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Райдужна, 2, м. Київ, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність закерування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про розгляд справи у Дніпровському районному суді м. Києва, а дати судових засідань відображалась на веб-сайті Дніпровського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначений до розгляду. Причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко М.Ю. у судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, щоне було підстави для зупинки транспортного засобу працівниками поліції; ознаки наркотичного сп`яніння не встановлені; час протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису не збігається; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю., вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 20.10.2023 серії ААД № 498592, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.10.2023; витягом з АРМОР; довідкою про надання інформації про відсутність відео до протоколу про адміністративне правопорушення старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП Голоколосова Є.; відеозаписом, записаним на DVD диск.

Відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , останній просив не вмикати відеозапис та хотів домовитись, на що поліцейські попередили його про кримінальну відповідальність. Надалі з відео вбачається, що автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 стояв на аварійці попереду службового автомобіля патрульної поліції, а ОСОБА_1 знаходився з працівниками поліції поруч. ОСОБА_1 повідомлено про здійснення відеофіксації згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», та про те, що після зупинки транспортного засобу, під час перевірки документів особи, у працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

Поліцейський запропонував пройти огляд у медичному закладі та роз`яснив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 спочатку відповів «ні», потім погодився пройти огляд, закрив автомобіль та поїхав разом з поліцією до закладу охорони здоров`я. В автомобілі питав у поліцейських чи буде щось виявлено, якщо вживав наркотики 5 днів тому.

Після прибуття до медичного закладу, працівники поліції знову запитали у ОСОБА_1 чи погоджується останній пройти огляд і повторно роз`яснено положення чинного законодавства, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки поспішає забирати дитину із дитячого садка.

Надалі на відео зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, під час ознайомлення зауважень з боку останнього не надходило. Разом з тим, працівники поліції повідомили, що його ( ОСОБА_1 ) відсторонено від керування транспортним засобом протягом доби.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року КАС ВС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом, відео розпочато з моменту, коли ОСОБА_1 перебував біля службового автомобіля патрульної поліції, а попереду стояв транспортний засіб марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . Разом з тим, згідно довідки про надання інформації про відсутність відео до протоколу про адміністративне правопорушення, під час складання адміністративного матеріалу від 20.10.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор) № 472252 не проводилась, у зв`язку з цим відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 498592 від 20.10.2023 додається тільки з нагрудної відеокамери.

Враховуючи викладене вище, а також беручи до уваги те, що захисник не заперечував факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 , а лише зазначав про відсутність підстав зупинки, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу підтверджено.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок № 1103), а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015. № 1395 (надалі Інструкція № 1395).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 та п. 3 Порядку № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктами 1, 9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 та п. 6 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Крім того, згідно з пунктами 2 Порядку № 1103 та п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Разом з тим, з п. 8 Порядку № 1103 та п. 6 Інструкції № 1395, вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, щодо доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю. слід зазначити таке.

Заперечення захисника щодо того, що поліцейським не було встановлено ознак сп`яніння не можуть бути прийняті суддею, оскільки такі ознаки встановлюються поліцейським на підставі суб`єктивного сприйняття мови, рухів, реакції зіниць очей на світло в тому числі в процесі бесіди. Саме для підтвердження або спростування наявності цих ознак проводиться огляд лікарем в медичному закладі. Разом з тим ознаки були зазначені в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,з відеозапису вбачається, що на пропозицію пройти огляд у лікаря-нарколога останній спочатку погодився, надалі протягом часу доставлення працівниками поліції до закладу охорони здоров`я цікавився чи покаже щось при огляді, якщо вживав наркотики 5 днів назад, також суд враховує, що на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції домовитись.

Щодо доводів захисника на безпідставну зупинку транспортного засобу - то вони судом також відхиляються, так як на відеозаписі поліцейський повідомляє, що транспортний засіб був зупинений, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечувався. Правомірність дій працівників поліції щодо законності причин зупинки автомобіля може розглядатися в порядку оскарження їхніх дій. Крім того, в Україні як на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і на даний час, діє режим воєнного стану, і працівникам поліції надано право зупинки будь-яких транспортних засобів. Вказане хоча і може призвести до звуження певних прав особи, проте на переконання суду є виправданим під час дії режиму воєнного стану. Водночас суд розцінює це як спосіб захисту, обраний з метою уникнення відповідальності правопорушником.

Щодо невідсторонення водія від керування, таке твердження спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, оскільки зафіксовано, що інспектор на вимогу ч. 1 ст. 266 КУпАП повідомив водію, що той не має права керувати транспортним засобом протягом 24 годин. Твердження про те, що водій після огляду надалі керував транспортним засобом, не звільняє його від відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, суддя погоджується з доводами захисника, що відеозапис є неповним, а також на ньому не виставлені правильні відмітки часу, водночас на відеозаписі, що міститься у матеріалах справи, зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а доводи захисника щодо неспівпадіння зазначеного часу у протоколі та на відеозаписі не спростовують в цілому винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Усі зазначені захисником обставини спростовуються наявними матеріалами та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, а наявні недоліки при складенні матеріалі в не є істотними та такими, що не дозволяли б судді прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак вказані захисником обставини не спростовують встановлений у судовому засіданні факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3)відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Отже, аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, проте останній відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко