П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП судова справа №308/727/24 (провадження 3/308/357/24) та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП судова справа №308/732/24 (провадження 3/308/362/24), а тому вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014000 від 30.12.2023, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 19. год. 40 хв. 30.12.2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» в прикордонному контрольованому районі на околиці м. Ужгород, на напрямку 302 прикордонного знаку на відстані 100 м до державного кордону України, за спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9,12 ЗУ «Про державний кордон України».

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014465 від 30.12.2023, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 185-10 КУпАП, а саме: о 19. год. 40 хв. 30.12.2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 100 м до державного кордону України, на напрямку 302 прикордонного знаку, під час спроби незаконного перетину державного кордону здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків, а саме не неодноразову повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитись вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 2003 р. Відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, смс повідомлення із судовою повісткою було направлено на належний йому номер мобільного телефону, інформація щодо розгляду справи розміщена на сайті суду. Разом із тим матеріали адміністративних справ містять його заяви про визнання вини у вчиненні адміністративних правопорушень та розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, та складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб.

Вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та ч.2 ст. 185-10 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014000 від 30.12.2023 та ЗхРУ №014465 від 30.12.2023; протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 30.12.2023; протоколами затримання від 30.12.2023; його заявою про визнання вини у вчиненні адміністративних правопорушень; відеозаписами що містяться в матеріалах справи; його письмовими поясненнями що містяться в матеріалах справи.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, та правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП судова справа №308/727/24 (провадження 3/308/357/24) та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП судова справа №308/732/24 (провадження 3/308/362/24), та присвоїти єдиний унікальний номер справи №308/727/24 (провадження 3/308/357/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош