Справа № 567/197/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , охоронець ПП ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_1 видане 01.06.2010,

за ч. 1 ст. 130, ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила

29.01.2024 близько 01:56 год. в м. Острог по вул. Гапончука, 11 Рівненської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом "Wolkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився.

29.01.2024 близько 00:49 год. в м. Острог по вул. Князів Острозьких Рівненської області ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом "Wolkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та гучномовця. Був зупинений шляхом переслідування та утворення штучного затору.

29.01.2024 близько 01:56 год. в м. Острог по вул. Гапончука, 11 Рівненської області ОСОБА_3 намагався залишити місце вчинення правопорушення, на законну вимогу поліцейського припинити вчинення правопорушення не реагував, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівника поліції, шарпав за одяг, перешкоджав здійсненню повноважень поліцейського, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав повністю, пояснення з приводу обставин вчинення ним вказаних правопорушень давати відмовляється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП з наступних підстав.

За змістом ст.ст.251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, згідно яких огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що стосовно водія ОСОБА_1 зазначені вимоги закону поліцейськими було виконано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 29.01.2024 серії ААД №549203, а також іншими доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2024 серії ААД №549203 зазначені ознаки алкогольного сп`яніння наявні в ОСОБА_1 та зафіксовано факт його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2024 ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до акту огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданих щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці встановлено, що 29.01.2024 ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

За таких підстав, ОСОБА_1 було належним чином забезпечено проходження огляду для визначення стану сп`яніння та в законному порядку було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_3 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_3 таких дій не вчинив.

Окрім того, відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції "Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Окрім того ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 29.01.2024 серії ААД №549204 та матеріалами справи: рапортом від 29.01.2024, згідно якого 29.01.2024 водій ОСОБА_3 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та почав тікати. Був зупинений шляхом переслідування та утворення штучного затору.

Згідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозиція вказаного правопорушення передбачає прямий умисел на невиконання вимог поліцейського.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №986398 від 29.01.2024 та матеріалами справи.

Відповідно до виписки з протоколу медичного освідчення на предмет сп`яніння №12 вбачається, що в ОСОБА_1 при огляді 29.01.2024 о 03:33 год. встановлено алкогольне сп`яніння. (1,37 проміле)

З рапорту від 29.01.2024 вбачається, що ОСОБА_3 29.01.2024 відмовився від виконання законних вимог поліцейського при виконанні ним службових обов`язків про припинення вчинення правопорушення та припинення нецензурно лаятися, виражався в адресу працівника поліції нецензурною лайкою в зухвалій формі, був агресивно налаштований.

Згідно довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 31.01.2024 вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності 29.01.2024 - за ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, доведеною повністю.

При вирішенні справи, при встановленні порядку та обсягу дослідження доказів, суд погодився з позицією ОСОБА_1 щодо не дослідження наданих суду відеозаписів, з врахуванням того, що він вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав та фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, як вони викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, ним не оспорювались.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчинених правопорушень на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

ОСОБА_3 не навів суду будь-яких доводів та не надав жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Отже, факт скоєння вказаних правопорушень за обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними доказами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі "Гурепка проти України") що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст. 130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення береться до уваги особа правопорушника, який за віком є працездатною особою, свою вину у вчиненні правопорушень визнав.

Одночасно при накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , враховуються вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді адміністративного арешту, в межах санкції, визначеної ст. 185 КУпАП.

Одночасно, застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"

постановила

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Строк відбування адміністративного стягнення рахувати ОСОБА_1 з дня затримання.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.