КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/23746/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартинов Є.О.

Провадження №33/824/951/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 10 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримав тільки 04 січня 2024 року.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено оскаржувану постанову.

Згідно з супровідним листом, 13 грудня 2023 року судом першої інстанції було надіслано копію постанови на поштову адресу ОСОБА_1 , проте доказів отримання матеріали справи не містять.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , 04 січня 2024 року він отримав копію оскаржуваної постанови (а.с. 52).

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

З огляду на вище зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року слід визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у протоколі від 23 червня 2023 року ААД №260426, вказані ознаки наркотичного сп`яніння, такі як розширені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, які були пов`язані з втомленістю та бойовим чергуванням ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом із Журналу бойових дій угрупування Сил і засобів підтримки Збройних Сил України інв. №1047 дск від 08.05.2023 року з 21 червня по 23 червня 2023 року. При складанні протоколу працівники Управління патрульної поліції України в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, бачили в якому втомленому стані був офіцер ОСОБА_1 після бойового чергування, проте склали протокол, вказавши на ознаки наркотичного сп`яніння, тим самим упереджено поставившись до скаржника.

Вказує, що відеозапис не є безперервним та не відображає факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу суду, що вимога поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння без фактичного встановлення ознак - вважається необґрунтованою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 червня 2023 року о 17 годині 30 хвилин по вулиці Д. Щербаківського, 53-В, у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). При цьому, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у матеріалах справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З переглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського, який було долученого до матеріалів справи, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з реєстрацією транспортного засобу на іноземних номерах, після чого поліцейські почали схиляти його дати свідчення проти себе щодо вживання наркотичних речовин або алкогольних напоїв. Також на відеозаписі видно, як поліцейський за допомогою ліхтарика здійснив перевірки зіниць ОСОБА_1 , при цьому результати тесту ним озвучено не було. Крім того, жодним з працівників поліції не були озвучені ознаки наркотичного сп`яніння вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Змусивши ОСОБА_1 зізнатись у вживанні наркотичних речовин, в порушення вимог статті 63 Конституції України, яка останньому була роз`яснена лише перед початком складання протоколу, поліцейські вкотре почали його схиляти відмовитись від проходження медичного огляду, аби скласти протокол за відмову.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 256, 268, 280 КУпАП суддя для розгляду справи в межах порушеного провадження розв`язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази мають бути оцінені суддею на їх достатність для вірогідних та безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст.129 Конституції України, і жоден з доказів зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановлену силу.

Згідно п.2, п.7, п.12 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України N1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оцінивши досліджені докази, прийнявши до уваги той факт, що самовикривальні покази ОСОБА_1 отримані під психологічним тиском та з порушенням вимог ст.63 Конституції України, не можуть вважатися належним доказом його вини, при цьому ознаки наркотичного сп`яніння працівниками поліції встановлені не були, а отже у останніх не було підстав направляти ОСОБА_1 на огляд, а у особи відносно якої був складений протокол, відповідно, і обов`язку пройти цей медичний огляд, а тому суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись статтями 245, 247, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, провадження по справі закрити.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Гаращенко Д.Р.