ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 Справа №607/1895/24 Провадження №3/607/1412/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утримання якого є одна неповнолітня дитина, працює водієм у ПП «НВАП «ЕЛЬ ГАУЧО», адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

16 січня 2024 року о 11 год. 56 хв. на перехресті вул. Шептицького-Будного у місті Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN ТGS 18.440, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕЛМАШ-Україна, н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткненням з транспортним засобом Toyota RAV4, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

16 січня 2024 року о 11 год. 56 хв. на перехресті вул. Шептицького-Будного у місті Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN ТGS 18.440, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕЛМАШ-Україна, н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до вчинення дорожньотранспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.п. 2.10А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 1224 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні дорожньотранспортної пригоди визнав, щиро розкаявся. Про те, що вчинив ДТП йому стало відомо лише коли його зупини працівники поліції. Зазначив, що на його транспортному засобі відсутні потертості, які характерні для ДТП. Також повідомив, що якби він відчув удар, то зупинився б, однак через габарити транспортного засобу ОСОБА_1 не знав, що вчинив ДТП, а тому не зупинявся, а продовжував рух.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 630527 від 16 січня 2024 року;матеріалами відеозапису; схемою місця ДТП, яка сталася 16 січня 2024 року о 11 год. 56 хв. на перехресті вул. Будного-Шептицького у місті Тернопіль;протоколом огляду транспортного засобу Toyota RAV4, н.з. НОМЕР_3 , від 16 січня 2024 року;протоколом огляду транспортного засобу ВЕЛМАШ-Україна, н.з. НОМЕР_2 , від 16 січня 2024 року;протоколом огляду транспортного засобу MAN ТGS 18.440, н.з. НОМЕР_1 , від 16 січня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 січня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 16 січня 2024 року;письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16 січня 2024 року.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За таких обставин, доходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1224 КУпАП, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 1224 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньотранспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 а) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньотранспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як установлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2024 року о 11 год. 56 хв. на перехресті вул. Шептицького-Будного у місті Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN ТGS 18.440, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕЛМАШ-Україна, н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з Toyota RAV4 н.з. НОМЕР_3 , не відчувши при цьому удару, відтак не мав наміру з`їжджати з місця ДТП. Також, це вбачається із протоколу огляду транспортного засобу MAN ТGS 18.440, н.з. НОМЕР_1 , від 16 січня 2024 року, в якому вказано, що пошкодження характерні для ДТП відсутні, а в протоколі огляду транспортного засобу ВЕЛМАШ-Україна, н.з. НОМЕР_2 , від 16 січня 2024 року, із пошкоджень зазначено, що вилетіла заглушка відбійника зліва. Отже, удар був незначний, а тому водій ОСОБА_1 міг його не відчути.

З огляду на вказане, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Будьякі інші докази, які б свідчили про зворотне до матеріалів справи не долучені.

При цьому, приймаючи рішення по суті справи, суддя виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 1224, 124, 247, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят),00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О.Я.