Номер провадження: 33/813/495/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 21.10.2023 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» номерний знак « НОМЕР_1 » у м. Одеса, Тираспільське шосе 30, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіри, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР України).

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.15).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 07.01.2024 року, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.17-19).

Однак, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним КУпАП.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова відносно ОСОБА_1 винесена 21.12.2023 року, тобто встановлений ч.2 ст.294 КУпАП строк на її оскарження до 31.12.2023 року між тим, апеляційна скарга на вказану постанову апелянтом була подана лише 07.01.2024 року, що підтверджується вхідним штампом на конверті, тобто після закінчення встановленого законом строку на оскарження (а.с.23).

У судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, призначеному на 06.02.2024 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 заперечував, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, і питання про його поновлення не ставив (а.с.30-31).

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

За таких підстав, апеляційна скарга подана з порушенням строків, передбачених ст.294 КУпАП, та апелянт не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду із вказанням причин його пропуску.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку, та не заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, крім того, у суді апеляційної інстанції заперечував, що пропустив строк на апеляційне оскарження, то подану апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне звернення з апеляційною скаргою у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 її заявнику - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда