Провадження №: 3/336/1493/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 16 лютого 2024 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищевказана справа, в якій з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 31.01.2024 року о 13:14 год., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька, а саме кричав та погрожував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у цій справі, не є обов`язковою.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальнсть за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, ч. 2 ст. 173-2 Купап передбачає адміністративну відповідальнсть за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення ставиться за провину вчинення домашнього насильства.

При цьому, об`єктивна сторона названого адміністративного правопорушення має полягати саме у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак наслідки таких діянь, до яких ці дії (або бездіяльность) призвели (чи могли призвести), є обов`язковою складовою об`єктивної сторони такого адміністративного правопорушення.

Натомість, всупереч положень 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не сформульована суть події адміністративного правопорушення, а саме його наслідки, до яких ці дії (або бездіяльность) призвели (чи могли призвести), зокрема, чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому внаслідок дій (або бездіяльності) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, яке ставиться за провину названій особі.

При цьому, згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941) не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Отже, аналізуючи досліджені докази у їх сукупності в межах обставин, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністі складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2, 247 ч.1 п.1, 279, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу (арешт).

Суддя П.В. Зарютін