Справа № 615/24/24
Провадження № 3/615/20/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бараниківка Кремінського району Луганської області, громадянина України, не одруженого, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №288906 від 03.01.2024, складеного інспектором СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Сорокіним В.Г., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 03.01.2024 о 16:07 год. на вул. 17 Вересня в с. Сніжків Богодухівського (Валківського) району Харківської області керував т/з ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6820 або у Валківській ЦРЛ відмовився. На думку інспектора, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, оскільки не керував т/з. Пояснив, що 03.01.2024 близько 16:00 год. поїхав з товаришем, який був за кермом, до с. Сніжків, де зупинились на вул. 17 Вересня біля тракторної бригади. Товариш пішов у робочих справах, а він залишився в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. З часом під`їхали працівники поліції, один з яких запитав, де водій. Вийшовши до них з т/з сказав, що його викликали на роботу. Проте поліцейські почали говорити, що він пив, що сидів за кермом. Категорично заперечував, так як не керував т/з, тому відмовився проходити огляд за допомогою Драгера та в лікарні. З цих же причин відмовився від підписів, так як не зовсім розумів, що відбувається, через ваду слуху. Зовсім не керує т/з, не отримував посвідчення водія, хоча вміє їздити. Оскільки не водій, не знає як поводити себе в даній ситуації, свої права та обов`язки, зокрема, право оскаржити дії поліцейських. Думав, що якщо виписали штраф, то його необхідно сплатити, навіть якщо незаконний. Поліцейські не роз`яснювали порядок притягнення до адміністративної відповідальності, до того ж не дочуває. Просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, так як не винуватий, оскільки не керував.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення (п.4).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5).

П.1 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 №1026 встановлено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288906 від 03.01.2024, який за змістом ґрунтується на доданих матеріалах: розписка, акт огляду на стан сп`яніння, направлення, відеозапис. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Зі змісту акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, за допомогою газоаналізатора алкотест 6820. В графі «Результати огляду на стан сп`яніння» значиться відмова від проходження, в графі «З результатом згоден» - відмова від підпису.

03.01.2024 о 16:20 год. ОСОБА_1 виписано направлення до КНП «Валківська ЦРЛ» на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, однак огляд не проводився через відмову

Суддя відзначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та направленні відсутні відомості щодо позиції ОСОБА_1 , його підписи, а також підписи свідків у разі відмови його від підпису, що свідчить про недопустимість доказів.

Як вбачається із розписки, ОСОБА_2 03.01.2024 отримав від працівників поліції автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зобов`язався не передавати автомобіль до повного витверезіння останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що авто дійсно належить ОСОБА_3 , якого знає, але до ОСОБА_4 приїхав з іншим товаришем. ОСОБА_2 знає, це охоронець тракторної бригади. Поряд проживають в м. Валки. Так як т/з стояв біля входу до тракторної бригади, ОСОБА_2 якраз вийшов покурити, його позвали, щоб написав розписку та забрав автомобіль, на що той погодився. Особисто він не бачив, як вони з товаришем під`їхали, хто керував т/з, оскільки вийшов пізніше. Після цього, так як товариш залишався на роботі, за ним приїхав інший товариш та забрав додому. Автомобіль залишався біля прохідної тракторної бригади. Не бачив, щоб ОСОБА_2 писав будь-яку розписку.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує пояснення ОСОБА_1 . Будь-яких дій, які б свідчили про його винуватість в інкримінованому правопорушенні, не зафіксовано, що не дає змоги встановити істину у справі. В порушення вимог законодавства відеозапис здійснено невідомою особою на невідомий пристрій, до того ж складається із фрагментів, частини яких вирізані.

Зокрема, на першому фрагменті відео не відповідає звуку, картинка блимала, потім зупинилася, хоча звук продовжувався. ОСОБА_1 невідома особа роз`яснила права, на що він заперечував, наполягав, що вийшов з пасажирського сидіння, посвідчення водія не має, копію протоколу отримувати не буде, автомобіль не його, свідоцтво та страховку хтось запитав у іншої особи. На другому фрагменті поліцейський Маліновський Б.С. оголошує постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, яку останній відмовився підписувати, тому йому не видали квитанцію, зі слів поліцейського, буде направлено поштою. На третьому фрагменті: запис здійснено відео реєстратором, автомобіль, на якому він встановлений, під`їхав до ВАЗ 2108, з переднього пасажирського сидіння якого вийшов ОСОБА_1 , де продовжував стояти весь час під час спілкування з поліцейськими. Заперечував твердження поліцейських, що переліз з водійського сидіння, наполягав, що є лише пасажиром, автомобіль вже давно стоїть, що підтвердили свідки, які проходили повз, на запитання поліцейських вказали, що авто не їхало, на що поліцейські вказали, що дуже розумний, потребували паспорт для перевірки особи посилаючись на комендантську годину, після чого запис закінчився.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Сагура К., згідно обліків ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Постановою серії БАВ №199415 від 03.01.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу. В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав, що зовсім не керує т/з через наявність вади слуху, з цих же підстав не отримував посвідчення. Має намір оскаржити постанову, оскільки про її наявність дізнався лише в суді.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази в сукупності, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова