Справа № 571/256/24
Провадження № 3/571/198/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року смт. Рокитне

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, працюючого старшим оператором лінії ТОВ «ФРЕНДТ», РНОКПП невідомо, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

25 січня 2024 року о 22 год.00 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №942360 від 26.01.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що лише голосно сварив свою дочку, за що не пригадує. Підтвердив, що з дружиною - ОСОБА_3 розлучений, проте проживають як сім`я, разом в одному будинку, ведуть спільне господарство, обоє працюють, утримують дочку, яка навчається. 25 січня 2024 року між та дружиною виникла сімейна суперечка, під час якої він міг вживати нецензурні слова, однак без мети образити когось із рідних. Сварка була обоюдною, під час обоє підвищували голос. Після сварки з ОСОБА_3 відносини номальні і вона претензій до нього не має, спілкуються як завжди. Дочка ОСОБА_4 , яка має 19 років якраз приїхала за навчання, для чого викликала працівників поліції йому невідомо. Двері, як про це напсиала в своїх поясненнях донька, не пошкоджував, з будинку нікого не вигонив.

ОСОБА_3 підтвердила, що сімейна сварка виникла між нею та її колишнім чоловіком. Проте, як було встанолдено судом, вказана особа до правоохоронних органів не зверталась.

Працівник поліції в судовому засіданні підтвердив що з викликом звернулась старша дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 2004 року народження, яка приїхала додому з навчання. Дівчина досить емоційна і могло бути таке, що сприймала подію саме як домашнє насильство. Підтвердив, що в своїх пояснененях осання вказувала, що батько пошкоджує двері, але такого виїздом на міце події не було встановлено. Він дійсно, перебував у неверезому стані, стукав у двері, оданк не вибивав та не пошкоджував.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Так, ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись самостійним, беззаперечним та достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Обставини викладені в ньому повинні бути перевірені іншими доказами, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так із протоколу слідує, що 25.01.2024 року ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство та міг спричини шкоду потерпілій.

Докази у підтвердження того, що потерпілій могла бути завдана шкода внаслідок вчинення даного правопорушення та в чому саме вона полягає - в матеріалах справи відсутні. Відсутні також і відомості, що вживання нецензурної лексики за обставин, зазначених у протоколі знаходиться у причинному зв`язку із психоемоційним станом ОСОБА_2 та спричинило або могло спричинити реальну шкоду її психічному здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладених обставин, приходжу до висновку про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 7, 247, 251, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: