Справа №345/202/24
Провадження № 3/345/180/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , працює ПАТ «Карпатнафтохім» Калуш , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.01.2024 о 08.59 год. в м.Калуш на автодорозі Н-10 67 км+300м керував автомобілем марки «Фольцваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» 6820 (результат сп`яніння 0,73 %), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Данчин Ю.Р. суд просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема вказує, що у наявних матеріалах адміністративної справи відсутні достатні, належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, у працівників поліції були відсутні підстави зупинки транспортного засобу, так як ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху; не було загальних ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підстави для проходження тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Окрім цього, наявні в матеріалах справи рапорт та протокол про притягнення до адміністративної відповідальності різняться змістом. Також в протоколі не зазначено про долучення диску про відеофіксацію події, хоча він наявний в матеріалах справи, а отже даний диск не є належним доказом.

Окрім цього, результат огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер є сумнівним, і з результатами цього огляду не погодився її підзахисний ОСОБА_1 , по що свідчить наявне в матеріалах справи направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейськими допущено ряд інших процесуальних порушень, а саме не повністю відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що в свою чергу слугує підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вказаною статтею.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо, відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши докази їх у сукупності, доходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.9 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Судом встановлено, що перевірка працівниками поліції стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року у зв`язку із виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, та на дану перевірку він погодився.

За результатом такого огляду, проведеного сертифікованим приладом, у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,73 % (а.с. 2). При цьому, з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, так як в медичний заклад проїхати відмовився, а отже з результатом був згідний (а.с.1).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) вбачається, що працівниками поліції була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, а саме на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», на що він погодився та пройшов такий огляд у відповідному порядку. Даний факт також підтверджено відповідним актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відмовою від проставлення підпису, однак при цьому велася відеофіксація (а.с.3).

Суд не приймає до уваги зауваження захисника Грушевського В.П. про те, що були відсутні підстави зупинки транспортного засобу, так як ОСОБА_1 не було порушено ПДР України. Однак при оглянутому відеозаписі, який міститься на диску та який долучено до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції під час несення ними служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та під час перевірки документів виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Окрім цього захисника Грушевського В.П. зазначила, що результат огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер на думку ОСОБА_1 є сумнівним, і з результатами цього огляду останній не погодився, про що свідчить наявне в матеріалах справи направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Так, на противагу вказаному факту судом переглянуто долучений відеозапис з місця події, на якому зафіксовано його усні пояснення про вживання ним ліків, які б могли показати позитивний результат. При цьому, сам факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він заперечував, з результатами поведеного тесту був згідний, правовою допомогою не бажав скористатися, а також зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, що автомобіль залишає на місці зупинки та зобов`язується в подальшому ним не керувати. Також згідно пояснень ОСОБА_1 встановлено, що ним було висловлено сумнів з приводу результату тесту, однак поліцейським було роз`яснено його право проїхати в медичний заклад для проходження даного огляду, на що останній відмовився (а.с.10).

Суд не приймає до уваги покликання захисника правопорушника, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на противагу вказаному факту він міг надати довідку з лікарні про проходження аналізу на факт вживання алкогольних напоїв.

З огляду на викладене, твердження захисника щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, суд розцінює як спробу уникнути від адміністративної відповідальності, а тому не можуть бути взяті до уваги, оскільки дані відеозапису з місця події підтверджують факт порушення п. 2.9 ПДР України та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамери є неналежним доказом, так як він не міститься в переліку матеріалів, які долучаються до протоколу, суд не приймає до уваги, оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовані безперервно, а також зі змісту протоколу вбачається, що по даному правопорушенні велася відеофіксація .

Щодо розбіжностей в змісті рапорту та протоколу про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що рапорт являє собою доповідну записку, в якій, стисло але докладно викладено суть справи, а протокол про адміністративне правопорушення повинен містити суть вчиненого правопорушення (об`єктивну та суб`єктивну сторону, об`єкт та суб`єкт правопорушення). З дослідженого протоколу та рапорту судом не встановлено розбіжностей у їхньому змісті, як і не вказано самим захисником, які саме нею виявлні розбіжності, і це в жодному разі не може слугувати підставою звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Твердження захисника про те, що неповністю відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд також відхиляє, оскільки на думку суду дане твердження є недоречним, так як об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст 130 КУпАП полягає в тому, що правопорушник має, по -перше, керувати транспортним засобом, а по друге: перебувати в стані сп`яніння. При цьому матеріалами справи, а саме протоколом та відеофісацією, встановлено об`єктивну сторону правопорушення, де вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1,10).

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч. 1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Все зазначене вище в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п.2.9а ПДР України, доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення та не дають підстав для закриття провадження у справі, а досліджені докази є послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєному доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи і вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами йому слід обрати стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК ум.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: