Справа № 155/1791/23 Провадження №33/802/92/24 Головуючий у 1 інстанції:Яремчук С. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 28.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.11.2023 року о 23 годині 40 хвилин передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в селі Іванівка по вулиці Центральній керувала транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (Г) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу проводився з застосуванням приладу «Драгер Алкотестер 6810», проба №05310 2,03% (а.с.22-24).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України.

Вказує на те, що за постановою суду його визнано винним в тому, що він нібито як водій 22.11.2023 року близько 23 години 40 хвилин в селі Іванівка Луцького району передав своїй дружині ОСОБА_2 право керування транспортним засобом Фольксфаген Транспортер і при цьому остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Свою вину він заперечує повністю. Вважає, що склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України відсутній, оскільки його об`єктивну частину він не міг вчинити ні юридично, ні фізично.

Кваліфікуюча обставина в даному випадку є передача керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані такого сп`яніння. Форма вини може бути тільки умисел.

Вказує на те, що його дружина є власником транспортного засобу Фольксфаген Транспортер. Він разом із дружиною 22.11.2023 року перебували у знайомих. Він вживав алкогольні напої, чи вживала алкогольні напої його дружина йому не відомо. Оскільки його дружина є власником транспортного засобу, тому остання прийняла рішення, що керувати ним буде вона, а він буде на сидінні пасажира, з чим він і погодився. Дружина сіла за кермо і вони розпочали рух, однак невдовзі були зупинені працівниками поліції і щодо них було складено протоколи за ч.1 ст.130 КпАП України, зокрема щодо дружини за керування у стані алкогольного сп`яніння, а щодо нього за нібито передачу права керування (а.с.27-33).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КпАП України має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №059659; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу приладу Alcotest «Драгер» 6810, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 2,03%; посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , диск відеозапису з бодікамери поліцейського.

Вказані докази та висновки суду апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи із наступного.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння. Для настання відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність наступних елементів складу адміністративного правопорушення в сукупності: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільна, з власної волі передача керування транспортним засобом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

Таким чином для настання відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України під передачею керування транспортним засобом слід розуміти передачу його особі, яка за інших умов не має права користування зазначеним транспортним засобом, зокрема, і права керування ним.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.17-18).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям.

В ході розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вказав на те, що його дружина ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , який їй подарували її ж батьки.

Зважаючи на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, в діях ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 має право власності на зазначений транспортний засіб і для реалізації свого права користування автомобілем не залежить в даному випадку від волевиявлення інших осіб та не потребує передання їй відповідного права керування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.