Номер провадження: 33/813/161/24
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Друганова А.С. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 04 листопада 2022 року близько 23 годині 43 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Beetle», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Маршала Говорова в м. Одесі, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, що було виявлено і зафіксовано протоколом адміністративного правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою захисник Друганов А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не здійснив повного та всебічного дослідження обставин справи, не дав об`єктивної оцінки доказам, не дослідив обставини на відеозаписі та притягнув до відповідальності ОСОБА_1 , застосувавши інститут преюдиції на підставі рішення КДК прокурорів, та не взяв до уваги, що застосування преюдиційності судами можливо виключно на підставі рішення суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутня відео-фіксація зупинки транспортного засобу та факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Відсутня відмітка ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду в медичному закладі, оскільки їй взагалі не було запропоновано пройти такий огляд.

З відеозапису убачається, що направлення на проходження медичного огляду було складено після складання протоколу, що є недопустимим.

З пояснень свідка неможливо встановити перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, пояснення свідка не містять його адресу проживання та назви документу, що засвідчує його особу.

Згідно довідки лікаря психіатра від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 поставлений діагноз розлад адаптації, що свідчить про перебування її в момент події в збудженому стані.

З огляду на те, що з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 була в кайданках, вона була позбавлена можливості самостійно зателефонувати адвокату та викликати його для надання правової допомоги.

Крім того, адвокат Друганов А.С. подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів (далі КДКП) на своєму засіданні не вирішувала питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та не встановлювала її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення.

На засіданні КДКП ОСОБА_1 визнала лише вчинення нею дисциплінарного проступку, а саме неетичної поведінки, яка виразилась у нецензурних висловлюваннях та агресивній поведінці, що була продиктована незаконними діями прикордонників та працівників патрульної поліції.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 15 годину 30 листопада 2024 року ОСОБА_1 та її захисник Друганов А.С. не з`явились.

При цьому захисник Друганов А.С. надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату в зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

З тих же самих підстав заяву про відкладення розгляду справи подала і безпосередньо ОСОБА_1 .

В наступне судове засідання призначене на 12 годину 22 січня 2024 року ОСОБА_1 та її захисник повторно не з`явились.

Захисник Друганов А.С. надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи. При цьому в якості підстави для перенесення судового засідання повторно вказав про те, що знаходиться на лікарняному.

В третє судове засідання призначене на 12 годину 15 лютого 2024 року захисник Друганов А.С. та Буянова Н.П. в черговий раз не з`явившись.

В своїй заяві ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи в зв`язку з тим, що її захисник продовжує перебувати на лікарняному.

Сам захисник Друганов А.С. в своїй заяві вказав, що не має фізичної можливості прибути до апеляційного суду в зв`язку з проходженням реабілітаційного курсу лікування після отриманої травми.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), суд зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дана справа про адміністративне правопорушення знаходиться у провадженні судді Толкаченка О.О. з 16 листопада 2023 року і до теперішнього часу вона розглянута не була, в той час, як ч.4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

На переконання апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник Друганов А.С. зловживають своїми процесуальними правами і їх поведінка свідомо направлена на затягування розгляду справи на невизначений період часу.

Дана справа перебуває у провадженні судді три місяці, і за цей час не було проведено жодного судового засідання.

Доводи захисника Друганова А.С. про те, що він не має фізичної можливості прибути до апеляційного суду у зв`язку з реабілітацією апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки захисник не був позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів зв`язку, що ним зроблено не було.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд здійснив всі можливі заходи для забезпечення права ОСОБА_1 та її захисника на доступ до суду, проте останні тричі не з`явились до суду за викликом, не скористались своїм правом приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а отже свідомо, за власної волі, позбавили себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП та надати пояснення щодо фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Друганова А.С.

При цьому апеляційний суд враховує, що положеннями ч.2 ст.268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до неї адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №091788, з фабули якого убачається, що 04 листопада 2022 року близько 23 годині 43 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Beetle», державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. М. Говорова, 26, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовилась.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

ОСОБА_1 відмовилась від підпису вказаного протоколу серії ААД №091788.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначила про те, що не згодна з протоколом, у зв`язку з тим, що не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані пояснення апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки водій ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності на за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього ружу визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку ОСОБА_1 зроблено не було, за що вона і притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, згідно з розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації на момент події відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території Одеси та Одеської області діяла комендантська година у період з 23 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин, у зв`язку з чим у зазначений час заборонялось перебування людей на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 23 годині 43 хвилин 04 листопада 2022 року, тобто водій здійснював рух під час дії комендантської години.

За таких обставини поліцейські та інші уповноважені особи мали право зупинити такий автомобіль з метою перевірки документів водія транспортного засобу, встановлення його особи, тощо.

В матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_2 з яких убачається, що 04 листопада 2022 року приблизно о 23 годині 40 хвилин рухаючись по вул. Черняховського він побачив, як з вул. Тіниста на вул. Черняховського виїхав автомобіль «Volkswagen Beetle», державний номер НОМЕР_1 , при цьому автомобіль здійснив наїзд на бордюр. На вимогу зупинитись водій не реагував, а автомобіль лише прискорився. Зупинку автомобіль здійснив на вул. Академічна кут вул. М. Говорова. За кермом автомобілю перебувала жінка у стані алкогольного сп`яніння, яка поводила себе агресивно, ображала його.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом були досліджені відеозаписи з нагрудних реєстраторів інспекторів патрульної поліції, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння.

ОСОБА_1 поводила себе зухвало, її поведінка не відповідала обстановці, на вимоги поліцейських відмовлялась надати свої документи для встановлення особи, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу поліцейських та військових, погрожувала останнім.

З цих підстав до ОСОБА_1 були застосовані спецзасоби кайданки та вона була затримана поліцейськими, про що був складений відповідний протокол про адміністративне затримання серії ОД №015865.

На відеозаписі з диску №1 назва файлу «00 АД 091788 ОСОБА_1 » зафіксовано, як під час того, коли ОСОБА_1 знаходилась в патрульному автомобілі, який рухався до відділу поліції, вона підтвердила той факт, що вживала алкогольні напої, а саме сказала, що випила пива (позначка часу починаючи з 46 хв. 37 хв. відеозапису). Після цього ОСОБА_1 під час розмови з поліцейськими також неодноразово підтверджувала, що вживала пиво.

На відеозаписі з диску №2 назва файлу «01 АД 091788 ОСОБА_1 » позначка часу на відеозаписі починаючи з 11 хв. 45 сек. зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, як за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, поліцейським були роз`ясненні ОСОБА_1 її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Апеляційний суд бере до уваги і рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 77дп-23 від 12.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 визнала факт вживання алкоголю в день інкримінованого їй правопорушення.

Вказаний висновок не має преюдиційного значення, разом з тим під час засідання комісії, в якому ОСОБА_1 приймала участь в режимі відеоконференції, вона надала пояснення, що увечері спожила бокал-півтора пива.

Апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 04 листопада 2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд вважає, що докази які були повторно дослідженні під час апеляційного розгляду, зокрема відеозаписи події, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння під час комендантської години, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зібрані у справі докази у своїй сукупності повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні нею вимог пункту 2.5) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 та її захисник Друганов А.С. тричі не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористались своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Друганова А.С. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Друганова А.С. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко