Провадження №3/447/176/24
Справа №447/36/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Бачун О.І.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП,-

встановив:

27.12.2023р. о 14год.43 хв. в м. Миколаїв, вул.Івана Франка,23 Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки OPEL ZAFIRA д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_2 , чим спричинив йому механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Крім цього, 27.12.2023р. о 14год.43 хв. в м.Миколаїв, вул.Івана Франка,23 Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки OPEL ZAFIRA д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 та залишив місце ДТП до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10А ПДР України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу серії ААД №665497, 27.12.2023р. о 17год.43 хв. в м.Миколаїв, вул.Я.Мудрого,1 Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 та вживав алкоголь після ДТП, яке відбулося о 14:43год. в м.Миколаїв, по вулиці Івана Франка,23, від огляду на алкогольне спяніння в законному порядку відмовився та від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.10.Є. Правил дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП не визнав, вказав, що ДТП не вчиняв та в стані алкогольного сп`яніння не перебував, тому просив справу відносно нього провадженням закрити у зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративних правопорушень.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Незважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, його вина стверджується інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665492, інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665493, реєстрацією у ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області інформації про ДТП за адресою м.Миколаїв, вул.Франка,23 Львівської області та відеофіксацію, долученою до матеріалів справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

У той же час, відповідно до вимог ч.2,3 ст266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Так, адміністративна відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як на доказ вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП працівник поліції надали протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №665497, схему ДТП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; письмові пояснення ОСОБА_3 ,

При вивченні матеріалів справи встановлено, що в таких відсутні відомості, щодо того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП. Зокрема в матеріалах справи відсутні покази свідків чи інші належні та допустимі докази вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП з його участю.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665493, ОСОБА_1 о 14 год.43хв. вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. При цьому, згідно з наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння таке виписано «27.12.2023року 17год.25хв.»

Натомість, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, останній вчинив інкриміноване йому правопорушення за вказаною статтею 27.12.2023 року о 17 год. 27 хв. Тобто запропонований огляд на стан сп`яніння відбувся більше ніж через 2 години, тобто з порушенням п.9 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, який передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Аналогічну вимогу містить і ч.4 ст.266 КУпАП. Таким чином, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі з порушенням вказаної Інструкції та ч.4 ст.266 КУпАП.

При цьому, ч.5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду неможливо вважати доказом винуватості останнього у вчиненні правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, як на доказ вини ОСОБА_1 також не містить жодної доказової інформації вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4ст. 130 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_3 наявні в матеріалах справи відносно свідчать лише про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, але не є доказом того що останній будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди за його участю, після вчинення ДТП вжив алкогольні напої.

З огляду на наведене, адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП без підтвердження його іншими доказами не може безумовно свідчити про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому вказаного адміністративного правопорушення.

Будь-яких відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 після ДТП вживав алкогольні напої судом не отримано.

Наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не свідчить, що водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП, а лише засвідчує факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на момент його огляду працівниками поліції, такий складений після спливу двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, будь-які дані того, що водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП, в матеріалах провадження відсутні, у зв`язку із чим наявність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст.130 КУпАП не доведена.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, викликають сумнів в своїй достовірності, а всі розбіжності тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень

На підставі ст. 36 КУпАП визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених чст.122-4, ст.124 КУпАП та остаточно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня вручення копії постанови до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Бачун О. І.