Справа №: 486/1720/23 Провадження № 3/486/56/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Соболевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кір`яківка Миколаївського району Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №983433 від 11 жовтня 2023 року, 29.09.2023 о 13 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 ухилився від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), внаслідок чого останній, перебуваючи біля Южноукраїнського ліцея №2 на бульварі Шкільному, 3 в м.Южноукраїнську, вдарив у плече кулаком малолітню ОСОБА_3 (2013 р.н.), чим спричинив гематому правого плеча.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , жодного разу не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судове засідання жодного разу не з`явились потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 , хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Класний керівник та шкільний психолог в судове засідання 09.02.24 не з`явились. В судовому засіданні 22.12.2023 психолог ОСОБА_6 поясняла, що неповнолітній ОСОБА_2 раніше проживав в місті Южноукраїнську з татом, але у зв`язку з призовом ОСОБА_1 на військову службу він вибув з ліцею №2 та переїхав за місцем проживання матері до міста Вознесенськ Миколаївської області.

У судові засідання жодного разу не з`явилась поліцейська відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Вірчак Ю.Ю., хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд призначав справу до розгляду декілька разів. Незважаючи на це, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилася.

Суд неодноразово направляв до відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області лист, в якому переконливо просив забезпечити явку працівника поліції Вірчак Ю.Ю. Суд припускає, що відсутність працівника поліції у судових засіданнях пов`язана із введенням воєнного стану в країні.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дає можливість судді перевірити особу правопорушника, роз`яснити їй права, передбачені ст. 268 КУпАП України, з`ясувати її думку щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, вислухати, у разі необхідності, заперечення. Тобто розгляд справи без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, призведе до порушення її прав на захист.

Суд неодноразово призначав справу до розгляду та вживав заходів щодо виклику в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та працівника поліції, а у зв`язку з тим, що строк притягнення до відповідальності сплив, то суд вважає за доцільне закрити провадження у справі без визначення винуватості ОСОБА_1 з урахуванням принципу безпосередності.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене на правопорушника не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Отже, строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП сплив, тому на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, а адміністративна справа підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 283, 284, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Волкова