П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/112/24

Провадження №3/377/50/24

09 лютого 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, що надійшла з Прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, що проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії водія першого ракетно-артилерійського відділення прикордонної ракетно артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування ( з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) 105 Прикордонного загону імені князя Володимира Великого Військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 281117 від 05 лютого 2024 року молодший сержант ОСОБА_1 04 лютого 2024 року, о 22 годині 00 хвилин, із запізненням з відрядження прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу, а саме: АДРЕСА_3 , чим недбало поставився до військової служби. Відповідно до наказу АДПСУ від 23 січня 2024 року № 131-ВВ «Про підготовку особового складу» та на виконання листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 січня 2024 року №02.6.1/2359/24-Вн «Про організацію підготовки» молодший сержант ОСОБА_1 28 січня 2024 року вибув до управління прикордонного загону для подальшого вибуття на навчання до Головного центру підготовки особового складу ДПСУ імені генерал майора ОСОБА_2 на період з 29 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року (термін відрядження відповідно з 28 січня 2024 року по 03 лютого 2024 року). 03 лютого 2024 року посадовими особами Прикордонної комендатури швидкого реагування були здійснені спроби вийти на зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_1 , але успіху не мали. Лише 04 лютого 2024 року вищевказаний прибув до тимчасового розташування підрозділу. В діях молодшого сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, які він вчинив в умовах дії особливого періоду ( воєнного стану) згідно з частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення тексту судової повістки на його мобільний номер телефону, яка була доставлена 08.02.2024 о 12:27:35, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber». Про причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Ураховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-15 КУпАП, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 281117 від 05 лютого 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 05 лютого 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_4 від 31 січня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 05 лютого 2024 року; копія військового квитка ОСОБА_1 ; копія письмового повідомлення про невчасне прибуття військовослужбовця ОСОБА_1 від 06 лютого 2024 року; копія витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 128-ОС від 23 січня 2024 року «Про особовий склад»; копія витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 777-ос від 19 жовтня 2023 року «Про особовий склад»; копія посадової інструкції заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем тимчасової дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія посадової інструкції інспектора прикордонної служби 2 категорії водія ракетно-артилерійського відділення прикордонної ракетно артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину, яка повинна відповідати диспозиції відповідної статті (частини статті) КУпАП.

Згідно із статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2024 року серії ЧЦП №281117, ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, а саме те, що 04 лютого 2024 року, 0 22 годині 00 хвилин, він із запізненням з відрядження прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу, а саме: АДРЕСА_3 , чим недбало поставився до військової служби. Відповідно до наказу АДПСУ від 23 січня 2024 року № 131-ВВ «Про підготовку особового складу» та на виконання листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 січня 2024 року №02.6.1/2359/24-Вн «Про організацію підготовки» молодший сержант ОСОБА_1 28 січня 2024 року вибув до управління прикордонного загону для подальшого вибуття на навчання до Головного центру підготовки особового складу ДПСУ імені генерал майора ОСОБА_2 на період з 29 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року (термін відрядження відповідно з 28 січня 2024 року по 03 лютого 2024 року). 03 лютого 2024 року посадовими особами Прикордонної комендатури швидкого реагування були здійснені спроби вийти на зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_1 , але успіху не мали. Лише 04 лютого 2024 року вищевказаний прибув до тимчасового розташування підрозділу.

Норма частини 2 статті 172-15 КУпАП має бланкетний характер, оскільки фактично у своїй диспозиції відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють певні правовідносини, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких, і складає по суті склад зазначеного адміністративного правопорушення. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним, змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

У порушення вимог статті 256 КУпАП формулювання суті вказаного у протоколі правопорушення не відповідає диспозиції частини 2 статті 172-15 КУпАП, оскільки не містить конкретних ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, зокрема відсутнє чітке зазначення встановленої події правопорушення, тобто: в якому саме діянні протиправного характеру, що вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушення визначених йому конкретним нормативно правовим актом обов`язків, виразилося недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито, до виконання яких саме службових обов`язків недбало ставився ОСОБА_1 , якими вимогами Статутів Зборойних Сил України він нехтував при вчиненні інкримінованих йому дій, та які суспільно-небезпечні наслідки могли настати чи настали внаслідок його дій.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, серії ЧЦП №281117 від 05 лютого 2024 року не може бути належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Інші докази, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

З урахуванням наведеного немає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, внаслідок відсутності складу цього правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич