Справа № 308/2312/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.01.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Рутковського С. В.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськарайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Відповідно до постанови, 02.02.2023, о 00 год 55 хв, по пр. Свободи в м. Ужгороді, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Рутковський С. В. вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною, просить її скасувати. Зазначає, що працівники поліції діяли всупереч встановленому законом порядку, а саме без дотримання вимог ст. 266 КУпАП. Вказує на те, що матеріали справи не містять ні акту медичного огляду, ні направлення на такий огляд. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки обставини, викладені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи. Так, у протоколі не вказано, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 . Посилається і на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості заявляти клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, зокрема з відеоматеріалом у повному обсязі та викликати свідків для надання пояснень. Апелянт вважає, що свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не були присутні на місці події. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційним судом справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Рутковського С. В., які були належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать довідки про доставку SMS - повідомлення від 23.06.2023, 28.08.2023 та від 08.11.2023, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від вказаних осіб не надходило. З огляду на наведене, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження і те що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, і його захисником - адвокатом Рутковським С. В., подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд, відповідно до ст. 294 КУпАП, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Рутковського С. В.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у частині визнання винуватості, кваліфікації дій та накладеного стягнення апеляційний суд відхиляє беручи до уваги такі обставини.
Апеляційний суд, беручи до уваги положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення є безпідставними, доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058899 від 02.02.2023, вбачається, що 02.02.2023 року о 00 год 55 хв водій ОСОБА_1 по пр. Свободи в м. Ужгороді керував транспортним засобом марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, зазначений протокол складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, і у даному протоколі зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР України, що проявилося у відмові останнього, при встановленні у нього працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до Розписки від 02.02.2023, ОСОБА_1 підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 3).
На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 02.02.2023, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності й із якого слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був помічений працівниками патрульної поліції, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Із вказаного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені передбачені ст. 268 КУпАП права та обов`язки, приписи ст. 63 Конституції України, у тому числі необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наслідки проходження огляду та наслідки відмови від проходження огляду.
Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Рубіш І.І., який склав протокол про адміністративне правопорушення був упереджений під час спілкування та при направленні водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що у нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість працівника поліції Рубіша І. І. у результатах розгляду справи, - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги і таких не здобуто під час розгляду апеляційної скарги.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги таке.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного сп`яніння, окрім інших, віднесено: зіниці, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.
На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання захисника - адвоката Рутковського С. В., на відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останній відмовився від проходження такого огляду. Згідно положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що жодних зауважень чи заперечень щодо порядку направлення на огляд чи оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не висловлював, із заявами про неправомірність дій поліцейських чи порушення його прав до правоохоронних органів не звертався, і матеріали справи таких не містять.
Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 через розгляд справи у його відсутність, то апеляційний суд також їх відхиляє, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тим більш, матеріалами справи підтверджується, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Рутковський С. В. були обізнані з тим, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення і що справа розглядатиметься в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, що підтверджується, окрім іншого, і клопотанням його захисника - адвоката Рутковського С. В. про відкладення розгляду справи (а. с. 11). Тому, апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 була надана можливість у повному обсязі реалізувати своє право на захист, однак, своїми правами апелянт скористався на власний розсуд. Тому, доводи апелянта в цій частині апеляційний суд визнає такими, що не ґрунтуються на об`єктивній, достовірній інформації, відтак вони є надуманими.
Відхиляються апеляційним судом твердження апелянта про те, що під час розгляду справи, не було допитано жодного свідка, оскільки свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , присутніми не були та в матеріалах справи відсутні клопотання про виклик яких-небудь свідків до суду першої чи апеляційної інстанцій для підтвердження своєї позиції та спростування висновків у частині визнання його винуватості.
Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано жодного свідка є неспроможними.
Наведені адвокатом Рутковським С.В. в апеляційній скарзі доводи, на думку апеляційного суду, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від відповідальності та не свідчать про незаконність винесеної постанови.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 , обґрунтовано визнано винуватим у порушенні вимог п. 2.5 ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння сприятиме досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, необхідно залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Рутковський С. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Рутковський С.В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськарайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН