Справа № 509/589/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 ОРУП №2 ГУНП України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 014832 від 15.01.2024 року гр. ОСОБА_1 15.01.2024 року о 21:30 год в с.Лиманка на проспекті Свободи, 1к, перебуваючи у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою до перехожих та чіплявся до них, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, відповідальність за що передбачена ст.173 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, судом вживалися заходи з метою повідомлення особи про дату розгляду справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт. Відповідно до якого в магазині «Мікс Маркет» дебоширить чоловік. Жодних інших доказів до матеріалів справи не долучено. Свідки події яка описана в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, хоча в казано що гр. ОСОБА_1 чіплявся саме до громадян. Пояснення потерпілих та їх дані також не вказані в протоколі, заява від потерпілої особи, або ж потерпілих відсутні.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що у вказаних матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З цих підстав суд визнає протокол серії ВАД № 008284 від 13.11.2023 року недопустимим доказом.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Так, у матеріалах даної справи відсутні будь-які конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства, відповідальність за яке настає за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

При цьому, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діяннях події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є.М. Панасенко