Справа № 567/223/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючу, паспорт НОМЕР_1 , виданий 09.03.2006 Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

18.01.2024 у період часу з 09:15 год. до 11:45 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була відсутня на уроках без поважних причин.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила що її донька ОСОБА_1 є ученицею 8 класу Хорівського ліцею, вона не пропускає уроки та добре навчається. 18.01.2024 донька повернулась додому зі школи, оскільки бла повітряна тривога та в подальшому пішла до ОСОБА_3 , де перебувала з її відома та дозволу. Вказала, що забезпечує належне виховання і умови життя своїй донці. З підстав пропуску уроків чи порушення її донькою дисципліни в школі, ніхто з вчителів до неї ніколи не звертався.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Однак матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, невиконання нею обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання неповнолітньої дочки.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність причинного зв`язку між фактами, викладеними у фабулі протоколу та невиконання матір`ю, передбачених ст. 184 КУпАП умов, що виникають з її обов"язків.

Водночас, до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не забезпечує належних умов для навчання своєї неповнолітньої доньки, оскільки додані до матеріалів справи докази таких відомостей не містять.

За таких умов, суд вважає, що використання як джерела доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів для встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є недостатнім.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх доказів вчинення правопорушення, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 130, 247, 266, 276, 278-279, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

справу про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.