Номер провадження: 33/813/21/24
Номер справи місцевого суду: 518/97/22
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 04.03.2022, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 16.12.2021, приблизно о 23 год. 15 хв. на а/д Київ-Одеса 168 км+950 м, керуючи автомобілем «Volvo» днз НОМЕР_1 , не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, відволікся від керування та допустив зіткнення з попереду рухаючимся автомобілем «MAN» днз НОМЕР_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 04.03.2022 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та підданий стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи. Так, матеріали справи не містять доказів того, що саме ним було вчинено ДТП. Єдиним доказом вини є протокол про адміністративне правопорушення. Проте коли ОСОБА_1 підписував протокол та пояснення до нього, то він знаходився в важкому стані та не усвідомлював значення своїх дій. Також відповідальність за ДТП в результаті якої заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості відповідальність передбачена ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він є потерпілим. При цьому інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що дорожньо транспортна пригода призвела до отримання ним тілесних ушкоджень, тому не є адміністративним правопорушенням, оскільки фактично скоєно кримінальне правопорушення, де ОСОБА_1 є потерпілим та йому завдано тілесні ушкодження. З огляду на викладене підстави для розгляду даної справи як адміністративного правопорушення відсутні, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на закритті провадження в справі в зв`язку з порушенням кримінальної справи внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В останнє судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник потерпілого ТОВ «Авангард» заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що судом безпідставно поновлено строк апеляційного провадження, ОСОБА_1 вину визнав та сплатив штраф, оскарження постанови через тривалий строк обумовлено його бажанням перешкодити відшкодуванню майнової шкоди, питання про що вирішено в порядку господарського судочинства, в якому з володільця джерела підвищеної небезпеки стягнуто майнову шкоду, що призведе до безпідставного скасування рішень. Докази вини іншого водія ОСОБА_4 взагалі відсутні, так само як відсутні підстави для закриття провадження в справі.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 16.12.2021 приблизно о 23 год. 15 хв. на а/д Київ-Одеса 168 км+950 м відбулася дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Volvo» днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «MAN» днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження, а водії - ОСОБА_1 з діагнозом політравма, множинні ушкодження у вигляді переломів, ОСОБА_4 з діагнозом струс головного мозку, пасажир ОСОБА_5 - з діагнозом сінець на лобі каретою швидкої медичної допомоги були доставлені до Жашківського ЦРЛ.

Стосовно обставин події працівниками Головного Управління Національної поліції в Черкаській області Уманського районного управління поліції складено протокол про порушення ОСОБА_1 п.п.12.1,2.3б Правил дорожнього руху України, оскільки саме він 16.12.2021, приблизно о 23 год. 15 хв. на а/д Київ-Одеса 168 км+950 м, керуючи автомобілем «Volvo» днз НОМЕР_1 , не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, відволікся від керування та допустив зіткнення з попереду рухаючимся автомобілем «MAN» днз НОМЕР_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені:

-рапорт працівника Уманського районного управління поліції від 15.12.2021 про те, що мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Volvo», днз НОМЕР_1 та автомобілем «MAN», днз НОМЕР_2 , водії отримали тілесні ушкодження, ОСОБА_1 з діагнозом: політравма, множинні ушкодження у вигляді переломів (важкий стан); водій ОСОБА_4 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку; пасажир ОСОБА_5 з діагнозом: синець на лобі доставлені до лікарні;

-протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 16.12.2021, який розпочато о 03.20 та закінчено 05.45, з якого видно, що у автомобіля «Volvo» днз НОМЕР_1 деформована кабіна по всій площині та зіткнута із транспортним засобом, розташованим попереду, а саме: його задньою частиною, а автомобіль «MAN» днз НОМЕР_2 розташований спереду автомобіля «Volvo» днз НОМЕР_1 , задня його частина зіткнута із кабіною «Volvo»;

-схема дорожньо - транспортної пригоди, з якої видно, що автомобіль «Volvo», днз НОМЕР_1 знаходиться позаду автомобіля «MAN», днз НОМЕР_2 , і сліди гальмування розташовані в смузі руху автомобіля «Volvo»;

-пояснення водія ОСОБА_1 про те, що близько 22 години на транспортному засобі «Volvo» по типу контейнеровоз з причепом він виїхав з вантажем та на автодорозі «Київ -Одеса», рухався в напрямку м.Одеси, на той час була темна пора доби, не було опадів, дорожнє покриття мокре, рухався зі швидкістю 75 км/год, постійно рухався у правій смузі, в один момент відволікся від керування, а коли знову подивився на дорогу, то побачив прямо перед собою на короткій відстані спецавтомобіль по типу самоскид, який розсипав по дорозі пісок, як тільки він його побачив, почав гальмувати, але вже було пізно, в результаті чого він зіткнувся передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною автомобіля попереду та отримав тілесні ушкодження, просив не вносити відомості до ЄРДР, бажав вирішення справи в адміністративному судочинстві;

-пояснення водія ОСОБА_4 про те, що він керував автомобілем «MAN», днз НОМЕР_2 по типу спеціалізований вантажний самоскид по автодорозі «Київ Одеса» в напрямку м.Одеси, був на робочому місці та посипав проїзну частину дороги, рухався у правій смузі зі швидкістю 40 км/год, на автомобілі постійно горіли спеціальні вогні помаранчевого кольору, була ніч, опадів не було, дорожнє покриття було мокрим, недоїзджаючи до с.Нестерівка, відчув сильний удар в задню частину автомобіля, сильно вдарився головою об кермо автомобіля та на деякий час втратив свідомість, коли прийшов в себе, побачив, що у задню частину його автомобіля в`їхав вантажний автомобіль з причепом, водія автомобіля затисло в кабіні, тілесні ушкодження отримав не значні, тому не потребує медичної допомоги.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 написав, що він вчинив дорожньо - транспорту пригоду, відволікшись від керування, претензій не має (а.с.1).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , наполягаючи на тому, що в його діях відсутній склад порушення, пояснював, що Правила дорожнього руху порушені іншим водієм ОСОБА_4 , який виконав непередбачений маневр, різко змінив напрямок руху, що вимусило його різко гальмувати, але запобігти зіткненню не вдалося.

Однак така версія подій є неспроможною та не узгоджується з письмовими доказами у справі, оскільки:

-не заперечується те, що автомобіль «MAN», днз НОМЕР_2 є спеціальним автомобілем, який призначений для розсипання піску на дорозі;

-підтверджено ОСОБА_1 та вбачається з пояснень ОСОБА_4 , що під час пригоди останній виконував робоче завдання та посипав піском вологе покриття дороги, відтак не міг рухатися з такою швидкістю, щоб інший водій, проявивши належну увагу, не міг не запобігти зіткненню;

-зіткнення відбулося на трасі, яка розмежована відбійником, відтак водій ОСОБА_4 міг рухатися лише в тому ж напрямку, що і водій ОСОБА_1 , що виключає можливість здійснення ним маневру у вигляді руху назустріч;

-зіткнення відбулося в одній смузі руху автомобілів;

-схема дорожньо транспортної пригоди свідчить про таке розташування транспортних засобів, яке повністю спростовує пояснення про непередбачуваний маневр автомобіля під керуванням ОСОБА_4 ;

-у автомобіля «Volvo» днз НОМЕР_1 деформована кабіна по всій площині та зіткнута із транспортним засобом, розташованим попереду, а саме: його задньою частиною, а автомобіль «MAN» днз НОМЕР_2 розташований спереду автомобіля «Volvo» днз НОМЕР_1 , задня його частина зіткнута із кабіною «Volvo»;

-ОСОБА_1 не повідомляв про таку версію подій після дорожньо- транспортної пригоди.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п.12.1,2.3б Правил дорожнього руху, тобто неврахування дорожньої обстановки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та недотримання обов`язку водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, що з огляду на викладені обставини повністю узгоджується з наявними у справі доказами.

Отже, характер пошкоджень автомобілів, схема їх розташування свідчать про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося в одній смузі руху, автомобіль «MAN», днз НОМЕР_2 знаходився попереду автомобіля «Volvo», днз НОМЕР_1 , зіткнення відбулося шляхом в`їзду передньої частини автомобіля «Volvo», днз НОМЕР_1 в задню частину автомобіля «MAN» днз НОМЕР_2 , тобто з очевидністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 порушень зазначених пунктів Правил, оскільки він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху з врахуванням вантажу, що перевозиться, вчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки.

Такі обставини повністю узгоджуються з первісними поясненнями водіїв ОСОБА_1 про те, що він відволікся від керування, та коли побачив попереду автомобіль вже не встиг уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 , а також водія ОСОБА_4 , про те, що він рухався попереду, посипав дорогу піском, виконуючи робоче завдання.

Таким чином, належні та допустимими докази підтверджено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху.

Водночас відсутні жодні докази, які б надали змогу піддати сумніву правомірність поведінки іншого водія ОСОБА_4 .

Станом на час вирішення справи судом першої інстанції кримінальне провадження не порушувалося, жоден з учасників із заявами не звертався.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення кримінального провадження як підстави для закриття провадження в справі.

Відповідно до статті 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є складом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути: фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди; юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (частина перша статті 55 КПК України); особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя статті 55 КПК України. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства (частина четверта статті 55 КПК України).

Разом із тим згідно до пункту 3 постанови Пленуму ВСУ №13 від 2 липня 2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не можуть бути визнані потерпілими особи, які постраждали від злочину, вчиненого ними ж; водночас, оскільки закон не пов`язує позбавлення особи статусу потерпілого з неправомірністю її поведінки, суди мають визнавати особу потерпілим й у випадках, коли вчинення щодо неї злочину спровоковано її діями. При цьому неправомірність поведінки потерпілого може бути врахована при кваліфікації дій підсудного або призначенні йому покарання.

Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (частина друга статті 55 КПК України).

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Указана пам`ятка повинна містити перелік прав і обов`язків потерпілого, передбачених статтями 56 та 57 КПК України, а також про засоби їх забезпечення (шляхом здійснення судового контролю та прокурорського нагляду). На прохання потерпілого права і обов`язки викладені у пам`ятці, мають бути йому роз`яснені особою, яка її вручила. Крім того, при проведенні окремих процесуальних дій, в яких бере участь потерпілий, йому повідомляються і роз`яснюються його права і обов`язки як учасника відповідної процесуальної дії.

Встановлено, що ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, які надалі стали підставою надання йому інвалідності.

При цьому доказів на підтвердження того, що іншим особам, зокрема, водію ОСОБА_4 та пасажиру ОСОБА_5 , завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, відсутні.

04.07.2023, тобто через кілька років після пригоди, та, незважаючи на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, Відділом поліції №1 Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області за заявою ОСОБА_1 зареєстроване кримінальне провадження, оскільки 15.12.2021 ОСОБА_1 внаслідок дорожньо транспортної пригоди між автомобілями «Volvo» та «MAN», що відбулась на автодорозі сполучення Київ-Одеса, отримав тілесні ушкодження.

При цьому у Витязі з ЄРДР відсутні відомості про особу, якій повідомлено про підозру.

На неодноразові запити апеляційного суду отримано відповідь про те, що досудове розслідування триває, але жодній особі не пред`явлено підозру.

Отже, як станом на час вирішення справи судом першої інстанції, так і перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом, відсутні об`єктивні докази про те, що в діях іншого водія ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 , наявний склад порушення Правил дорожнього руху. Навпаки, обставини справи з очевидністю вказують на те, що саме дії ОСОБА_1 призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з наявних у справі доказів, тілесних ушкоджень, які можуть впливати на кваліфікацію діяння, зазнав лише ОСОБА_1 .

Надання ОСОБА_1 у відкритому кримінальному провадженні статусу потерпілого, враховуючи те, що провадження відкрите за його заявою, не є безумовною ознакою того, що він є невинним у вчиненні пригоди, та з огляду на правила КПК України надалі його статус може бути зміненим.

В свою чергу, встановлення в кримінальному провадженні вини ОСОБА_1 при тому, що лише він внаслідок неправомірних дій зазнав тілесних ушкоджень середньої тяжкості, матиме наслідком закриття кримінального провадження.

За відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення дії порушника Правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження майна, є складом адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , який посилався на важкий стан після дорожньо транспортної пригоди та вплив цих обставин на його пояснення, був поновлений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. В межах апеляційного провадження він не був позбавлений можливості довести відсутність вини, але правом надання доказів в справі чи призначення експертизи, незважаючи на роз`яснення такого права апеляційним судом, свідомо не скористався. Доводи представників ОСОБА_1 , як і доводи апеляційної скарги зводилися до необхідності закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки відкрите кримінальне провадження.

За змістом апеляційного провадження, апеляційний суд перевіряє правильність висновків суду першої інстанції, виходячи з обставин станом на час її вирішення таким судом.

Кримінальне провадження не було порушене на час вирішення справи судом першої інстанції, а станом на час вирішення справи апеляційним судом жодній особі не повідомлено про підозру.

При встановлених очевидних обставинах справи, відсутності фактів щодо наявності вини іншого учасника пригоди, сам факт порушення кримінального провадження після ухвалення рішення судом не може бути підставою скасування постанови суду першої інстанції з формальних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні в справі «Сутяжник проти РФ» ЄСПЛ сформулював висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті рішення тільки для дотримання правового пуризму, оскільки рішення може бути скасоване лише з метою виправлення суттєвої помилки.

Слід погодитися з тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Уманського РУП ГУНП в Черкаській області не дотримано послідовності дій при оформленні матеріалів дорожньо транспортної пригоди з огляду на факт отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Проте такі обставини за умов встановлених фактичних обставин та того, що справа переглядається через тривалий час після її вирішення судом, а також завдання дорожньо- транспортною пригодою шкоди третім особам, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення лише з формальних міркувань.

Не може залишитися поза увагою і те, що з часу пригоди минуло кілька років, однак ОСОБА_1 протягом тривалого часу питання щодо існування вини в діях водія ОСОБА_4 не порушував, справжність викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення сумніву не піддавав, справу просив розглянути за його відсутності, та після ухвалення судом рішення про притягнення його до відповідальності сплатив штраф (а.с.37,38).

Апеляційна скарга на постанову суду подана під час існування судового провадження №925/988/22 про відшкодування майнової шкоди, що розглядається в господарському судочинстві, в якому ОСОБА_1 є третьою особою на стороні відповідача.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 04.03.2022 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є. С. Сєвєрова