Справа № 276/107/24
Провадження по справі № 3/276/162/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М.,

з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Мельника Ю.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 07.07.2005 року, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №270612, складеного 11.01.2024 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області Корнійчуком М.А., 11.01.2024 року, о 14 годині 34 хвилини, в с.Вишняківка по вул.Сонячній, 12, Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що зафіксовано на відеореєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 11.01.2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання в с. Зубринка Житомирського району, у нього з сестрою виник конфлікт, через який вона викликала поліцію. Оскільки тривалий час працівники поліції не приїжджали за викликом, а йому з братом потрібно було якнайшвидше доїхати в м. Київ, тому він вирішив спочатку заїхати до відділення поліції, щоб надати пояснення стосовно конфлікту з сестрою. Їдучи зі своїм братом ОСОБА_2 з с.Зубринка в напрямку смт Хорошів, у с.Вишняківка вони помітили поліцейський патруль, що рухався їм назустріч. Після чого, ОСОБА_1 за допомогою світла фар подав сигнал поліцейським, щоб вони зупинились, та одразу ж припаркувався на узбіччі дороги. Поліцейський жодним чином не реагував на його пояснення та відразу запропонував пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, проте просив провести освідування на місці зупинки, однак йому в цьому відмовили. Потім поліцейський запропонував проїхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого повідомив, що буде складено відносно нього адміністративні матеріали за перевищення швидкості, розбиту фару та неправильне паркування. Постанову про накладення адміністративного стягнення йому не надавали та в ній він не розписувався. Повідомили йому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та що відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Надали для пояснення незаповнений протокол про адміністративне правопорушення, в якому він надав пояснення, що поспішає та розписався, вилучили посвідчення водія та видали тимчасовий дозвіл на право керування, копію протоколу йому не надали. Жодних прав йому працівники поліції не роз`яснювали, направлень на проходження огляду в медичному закладі не надавали, документу про заборону керування транспортним засобом не склали. Після цього він сів за кермо та поїхав далі. Поліцейські йому в цьому не перешкоджали. Зауважив, що алкоголю та наркотичних засобів він не вживав. Надав суду довідку КНП «Хорошівська лікарня» від 23.01.2024 про те, що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та за медичною допомогою за останні 5 років не звертався.

Захисник адвокат Мельник Ю.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції вказав, що свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки керував автомобілем, не перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Протокол складено з порушенням вимог КУпАП та не відповідає фактичним обставинам. Правил дорожнього руху України він не порушував, з матеріалів справи не зрозумілі та належними доказами не підтверджені підстави для проходження огляду на стан сп`яніння. Ознаки сп`яніння, які вказані поліцейським у протоколі, не було встановлено перевіркою. Матеріали справи не містять інформації щодо того, яким чином та за допомогою чого проводився огляд на стан сп`яніння, а застосований до ОСОБА_1 порядок проведення огляду не відповідає вимогам ст.266 КУпАП, чинному законодавству, а відтак саму процедуру проведення огляду слід визнати порушеною і незаконною. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, направлення на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння йому не видавалося, права передбачені ст. 268 КУпАП належним чином не роз`яснювалися, підпис у розписці про роз`яснення прав у графі «підпис водія транспортного засобу» виконано не ОСОБА_1 , а співробітником поліції, що викликає сумніви в неупередженості дій співробітників поліції, якими не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, порушені права на захист ОСОБА_1 . Складений відносно ОСОБА_1 протокол не відповідає фактичним обставинам справи, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, а наявні у матеріалах справи докази не можна визнавати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

В судовому засіданні захисник додатково пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про роз`яснення прав. Звернув увагу, що на відеозаписі зафіксовано, що правил дорожнього руху водій автомобіля ЗАЗ не порушував, здійснив зупинку на краю проїжджої частини належним чином, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, про ознаки сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомлялося, огляд на місці зупинки не відбувся, права ОСОБА_3 роз`яснені не були, поліцейський повідомив про складання протоколу за керування в стані наркотичного сп`яніння, тоді як у протоколі зазначено про відмову від проходження огляду, заборона подальшого керування була здійснено в усному порядку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що їхав з братом ОСОБА_1 від сестри, перед цим вона викликала поліцію, бо вдома була сварка. Коли їхали на автомобілі, то побачили, що назустріч їде патрульний поліцейський автомобіль. ОСОБА_1 подав світловий сигнал поліції, щоб та зупинилась та повідомити їй про виклик. Патрульний автомобіль зупинився та працівник поліції відразу запропонував брату їхати до лікарні, брат відмовився, бо вони поспішали в місто Київ, а тому просив пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Після чого, почали складати адміністративні матеріали на брата, видали йому тимчасовий дозвіл на керування та вони поїхали далі. ОСОБА_2 повідомив, що огляд брата на місці зупинки не проводився. ОСОБА_1 ні алкоголю, ні наркотиків не вживав. Також їм поліцейський повідомив, що буде накладений штраф за розбитий покажчик повороту. Після складання на брата адміністративних матеріалів поліцейський видав йому лише квитанцію про оплату штрафу, однак ні протоколу, ні постанови брату вручено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_4 поліцейський СРПП Відділення поліції №4 Житомирського РУП в Житомирській області суду пояснив, що 11.01.24 року в с. Вишняківка було зупинено водія ОСОБА_1 , оскільки на службу 102 неодноразово надходили повідомлення про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Після зупинки ОСОБА_1 було повідомлено про наявні в нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився, після чого відносно нього було складено відповідні адміністративні матеріали. На місці зупинки проходити огляд ОСОБА_1 він не пропонував, оскільки у нього були ознаки наркотичного сп`яніння, а не алкогольного. Повідомив, що перед складанням адміністративних матеріалів ОСОБА_1 було роз`яснено його права, чи видавав ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду не пам`ятає, копію протоколу надав водію, акт про заборону керування транспортним засобом не складав, а повідомив ОСОБА_1 про це усно.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка та поліцейського, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Складені процесуальні документи для визнання їх в кожному конкретному випадку доказами по справі повинні бути належними та допустимими.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, в якості доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №270612 від 11.01.2024 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, надано відеозапис на компакт-диску, направлення в медичний заклад на проходження огляду на стан сп`яніння, розписку про роз`яснення прав правопорушнику, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 958903 від 11.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №270612 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за порушення вказаної вимоги передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП за наявності у водія ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів проводиться огляд такого водія на стан сп`яніння. При цьому слід зазначити, що з`ясуванню наявності ознак алкогольного сп`яніння та проведенню огляду водія на стан сп`яніння повинна передувати законна зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням особи.

відповідно до змісту статті 35 Закону України «Про національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як повідомив поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були неодноразові повідомлення на службу 102 про керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Проте жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність таких повідомлень на службу 102 про причетність водія транспортного засобу ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, до матеріалів справи не долучено.

Натомість, до матеріалів справи долучено копію постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 серії БАД №958903 від 11.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 11.01.2024 року, близько 14 годин 34 хвилин, в с. Вишняківка по вул. Сонячна, 12, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив зупинку біля правого краю проїжджої частини, не зайнявши при цьому крайнє положення, чим порушив вимоги п.15.2 ПДР України. Як наслідок, вказаною постановою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.15.2 ПДР України за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

З дослідженого в судовому засідання відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинився на узбіччі дороги, попередньо подавши світловий сигнал поліції. Відеозаписом не підтверджується порушення водієм вимог п.15.2 ПДР України, інші докази органом поліції не надано.

Працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. За таких обставин подальші вимоги поліцейського, зокрема ініційована процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, є незаконним.

Оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не було зупинено з дотриманням вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735.

Так, порядок проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17,12.2008 (далі - Порядком).

Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП України, п. 7 розділу 1 Інструкції, п. п. 6, 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП України, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з дослідженого відеозапису поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився, стверджуючи, що не вживав алкогольні напої. Разом з цим, працівник поліції, в порушення вимог КУпАП та Інструкції, не забезпечив такого проходження огляду як на місці, так і в медичному закладі. Через деякий час, поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та склав протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від такого огляду. Разом з цим, відеозаписом не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

Крім цього, поліцейським не названо причин для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не повідомлено про ознаки такого стану, а встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук взагалі не проводилася. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, рухи тіла теж адекватні, під час спілкування з поліцейськими, водій чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Окрім того, з відеозапису слідує, що поліцейський повідомляє водію про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за перебування в стані наркотичного сп`яніння. Сам же протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №270612 від 11.01.2024 року складено відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування в стані наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та з порушенням порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Окрім того, з долученого до справи відеозапису слідує, що він не є безперервним. Між уривками запису існують суттєві проміжки часу, обставини якого незафіксовані, а отже неможливо встановити в повній мірі обставини та їх послідовність.

На вимогу суду надати повний відеозапис події, яка відбулася за участю ОСОБА_1 11.01.2024 року, та з якого можна було б повно та всебічно дослідити обставини справи, суду надано не було.

Зокрема, з наданого відеозапису неможливо з`ясувати чи роз`яснювалися перед складанням протоколу та винесенням постанови відносно ОСОБА_1 його права та обов`язки, чи складався акт огляду на стан сп`яніння та чи вручався він ОСОБА_1 , чи отримував він направлення на проходження огляду до медичного закладу, чи дійсно, враховуючи заперечення ОСОБА_1 та його захисника, йому належать підписи в матеріалах адміністративної справи.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП, Інструкції та Порядку, а наявні у матеріалах справи докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не зафіксований у визначеному законодавством порядку, у зв`язку з чим та за сукупністю з іншими обставинами складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №270612 від 11.01.2024 року не може бути належними та допустимими доказом у справі про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, суд за встановлених у судовому засіданні обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшов висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості, відповідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а), відповідно до якої недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 02.02.2024.

Суддя: А.М Збаражський