Провадження № 33/4823/2/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника адвоката Рясного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Морозова В.Ю. на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом встановлено, що 15.07.2023, о 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 , у м. Чернігові, по вул.Шевченка, 173А, керував транспортним засобом «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Морозов В.Ю. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на недотримання працівниками поліції процедури огляду на визначення стану сп`яніння, так як поліцейські відмовили водію у наданні огляду у лікарняному закладі. Ці обставини є порушенням прав ОСОБА_1 , так як він не знав як саме необхідно проходити такий огляд. Крім того, працівники поліції здійснювали на ОСОБА_1 психологічний тиск, а під час складання протоколу не роз`яснювали йому його права та порядок проходження освідування на визначення стану сп`яніння.

Також працівники поліції не повідомили водію причину зупинки транспортного засобу та не відсторонили його від керування автомобілем, а також не вилучали посвідчення водія та не видавали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що є порушенням ст. ст. 266, 265-1 КУпАП. ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні відеодокази того, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так як його поведінка була повністю адекватна та такою, що відповідає обстановці. Також відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані засобу відеофіксації, а відеозапис подій, який є у матеріалах справи, не відображає всі події, які розглядаються. Крім того, не зафіксовано факт керування транспортним засобом.

Також відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія.

На порушення вимог ст. 268 КУпАП розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що є порушенням права на захист.

Крім того, вказують, що ОСОБА_1 було мобілізовано до лав ЗСУ та він проходить військову службу, просять зупинити судове провадження.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Рясний В.Д. просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів керування останнім транспортним засобом та відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням КУпАП. Працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не роз`яснили водію порядок проходження освідування.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ним адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: переглянутим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який є безперервним, встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним Правил дорожнього руху. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичній установі, проте останній відмовився, при цьому вказані обставини він не заперечував, також не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Крім того, будь-яких зауважень на дії працівників поліції водій не висловлював, із заявами про неправомірність дій працівників поліції чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять. З переглянутого відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 поведінки, яка б свідчила про здійснення на нього тиску, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано очевидців подій - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , працівників поліції, які повідомили, що транспортний засіб «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху створив аварійну ситуацію, виляв по дорозі, наїхав на бордюр, рухався з порушенням ПДР, тому ними було прийнято рішення про зупинення цього транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, під час тривалого оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, що керував даним транспортним засобом та не заявляв, що автомобілем він не керував. Аналізуючи поведінку ОСОБА_1 протягом всього часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та керував ним з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.07.2023 року встановлено, що підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та направлення водія для проведення такого огляду до медичного закладу є виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме різкого запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів.

Доводи апелянтів про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставними та спростовуються відеозаписом, доданим до протоколу, та матеріалами справи, з яких вбачається, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які як наслідок потягли за собою пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, та такі ознаки сп`яніння передбачені Інструкцією.

Зібраним доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Тому твердження апелянтів про протилежне не заслуговують на увагу.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що водію роз`яснено підстави та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі відмови водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вимог ст. 266 КУпАП.

Твердження апелянтів, що працівники поліції відмовили водію пройти освідування в медичній установі спростовується переглянутим відеозаписом, так як ОСОБА_1 відмовився від проведення освідування у будь-який передбачений законом спосіб, в тому числі і у лікарні.

Доводи апелянтів про те, що відеозапис є не безперервним не заслуговують на увагу, так як змістом відеозапису відтворено увесь перебіг подій, що відбувалися, зокрема повідомлення водію факту керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пропозиція працівників поліції пройти освідування у встановлено законом порядку та відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Матеріалами справи та переглянутим відеозаписом встановлено, що на виконання вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а під час складання протоколу роз`яснили йому його права, тому твердження апелянтів про протилежне не заслуговують на увагу. Також з переглянутого відеозапису вбачається, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останній не мав при собі посвідчення водія, за його показаннями, посвідчення водія було вилучено за порушення ним Правил дорожнього руху.

Посилання апелянтів на розгляд справи з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, без належного повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому в цьому випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою.

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було.

Інші твердження апелянтів, зокрема не зазначення засобу відеофіксації, неповідомлення причини зупинки висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про зупинення судового провадження на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, то вони не підлягають до задоволення, так як нормами КУпАП такого зупинення не передбачено.

Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Морозова В.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко