Справа № 472/648/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Скрипник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Калинівка Веселинівський район Миколаївська область, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол серії ВАВ № 459410 від 12.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 11 липня 2023 року о 23.00 годині в АДРЕСА_1 вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме виражалася грубою нецензурною лайкою, поводила себе неадекватно та на зауваження не реагувала.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснила, що вину не визнає, дійсно 11.07.2023 року о 23.00 годині вона знаходилась в АДРЕСА_3 , але ніякі каміння не кидала, не виражалася грубою нецензурною лайкою. Вона поверталася зі знайомими з дня народження, просто проходили поруч, розмовляли та сміялися, потерпіла ОСОБА_2 навіть не виходила з домоволодіння.

Захисник Вендель О.М. в судовому засіданні просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки жодним доказом не підтверджено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що 11.07.2023 року о 23.00 годині вона перебувала за місцем свого проживання АДРЕСА_3 та в дворі почали гавкати собаки. Вона вийшла з будинку та пішла до літньої кухні і почула, що хтось кинув каміння по воротам, а потім її племінники сказали, що це ОСОБА_3 . Вона до неї не виходила на вулицю та нічого не говорила лише слухала.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що потерпіла ОСОБА_2 є її тіткою, дійсно 11.07.2023 року приблизно 0 23.00 годині вона разом з ОСОБА_5 , братом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поверталися з дня народження. ОСОБА_3 дійсно кричала в адресу ОСОБА_2 та виражалася грубою нецензурною лайкою, також кидала каміння в її домоволодіння. ОСОБА_2 не виходила з домоволодіння.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Венделя О.М. та потерпілої ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а почате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Як зазначив ВАСУ в своїх правових висновках, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до Законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Правопорушення було вчинено 11.07.2023 року, про що складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 459410 від 12.07.2023 року. До Веселинівського районного суду справа надійшла 21.11.2023 року та розглянута 08.02.2024 року.

Оскільки на час розгляду справи в суді спливло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 251, 280, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський