Справа № 158/3197/23 Провадження №33/802/107/24 Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.10.2023 року о 21 год. 52 хв. в с. Грем`яче, по вул. Грушевського, Луцького району Волинської області керував мотоциклом марки «Lifan LF-150», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати згадану постанову та винести нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що зазначена постанова прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано надані ним пояснення та доводи, а саме: порушення та недотримання співробітниками поліції порядку зупинки транспортного засобу, відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, працівники поліції не представилися, а також не повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу. Стверджує, що фіксація обставин події є непослідовною, відеозапис з камер поліцейських є фрагментарним, неповним.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, хоча були повідомленні належним чином (а. с. 51). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду від них не надходило.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд даної апеляційної скарги без її участі.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі їх у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, скаржник помилково вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи та визнано його винним за відсутності доказів керування ним транспортним засобом, з огляду на наступне.

Твердження, що працівниками поліції було незаконно зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній будь-яких правил дорожнього руху не порушував, не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього, а тому і зупинка була безпідставною, є необґрунтованими. Наведені твердження також спростовуються доданою до матеріалів копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 811614 від 05.10.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 05.10.2023 року о 21 год. 52 хв. в с. Грем`яче, на вул. Грушевського, керував транспортним засобом, при цьому був без мотошолома, не мав права керування таким транспортним засобом, не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.3 (г), 2.1 (а, б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Відомості про оскарження чи скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні. Крім цього, з відеозапису з реєстратора поліцейського автомобіля, який додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається як громадянин ОСОБА_1 особисто керував транспортним засобом, зупинився біля подвір`я на вул. Грушевського у с. Грем`яче, після чого біля нього зупинився і поліцейський автомобіль. Тому посилання, що працівниками поліції було порушено вимоги про зупинку транспортного засобу згідно п. 8.9 (б) ПДР апеляційним судом не беруться до уваги.

Частково знайшли своє підтвердження твердження, висвітлені в апеляційній скарзі, що працівники поліції не представились. Дійсно, з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, можна зробити висновок, що працівники поліції на початку бесіди не представились, однак вони представилися безпосередньо при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. На переконання апеляційного суду, такий факт жодним чином не впливає на висновок суду про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є повною та безперервною відеофіксацією також, на увагу суду не заслуговує, з огляду на наступне.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, ті обставини, про які зауважує апелянт, зокрема, відсутність безперервного фіксування обставин складання протоколу, самі по собі не впливають на доведеність встановлених обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовані на відеоносії.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом закриття провадження у справі.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного та законного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

З огляду на вищенаведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Волинський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук