Справа № 344/1939/24
Провадження № 33/4808/381/24
Категорія ч. 1 ст. 155-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Несторова Є.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Шевцової Вікторії Валеріївни на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , керуючого магазину «Алло»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_2 вчинив порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Так, 1 січня 2024 року, о 14-46 год., в м. Івано-Франківську, по вул. Незалежності, 30, під час фактичної перевірки магазину «АЛЛО» виявлено, що ОСОБА_2 , будучи керуючим магазину «АЛЛО», вчинив порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме проведення розрахункової операції на неповну суму покупки з застосування РРО, чим порушив п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, зі змінами та доповненнями.

Захисник Шевцова В.В. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді та провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_2 в розумінні ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не є суб`єктом даного правопорушення, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснює, що ОСОБА_2 є найманим працівником ТОВ «АЛЛО», а не посадовою особою, не є ФОП і не здійснює самостійну господарську діяльність в магазині ТОВ «АЛЛО». Посадовою особою ТОВ «АЛЛО» є його директор Лисенко К.П. , що підтверджується інформацією, яка міститься в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинене ОСОБА_2 12.01.2024 року, у той час як в Акті фактичної перевірки від 26.01.2024 року на бланку №90041 йдеться про обставини, які мали місце 01.10.2023 року, при цьому жодного фіскального чеку, виданого із порушенням та датованого 12.01.2024 року, посадовими особами до протоколу не долучено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Нестеров Є.М. , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Захисник Нестеров Є.М. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_2 .

Під час апеляційного розгляду захисник Нестеров Є.М. підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши захисника Несторова Є.М. , перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється.

Згідно зі ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 1.3. цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об?єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №249 від 26 січня 2024 року (а.с. 2) посадовою особою Головним державним інспектором ГУ ДПС в Івано-Франківській області Клим`юком І.Я. за обставин проведення фактичної перевірки магазину «АЛЛО» за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 30, що належить ТОВ «АЛЛО» (код 30012848), юридична адреса - м.Дніпро, вул. вул. Барикадна, 15-А встановлено, що посадова особа ОСОБА_2 , керуючий магазином, вчинив правопорушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції нанеповну суму покупки з застосування РРО, чим порушив п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, зі змінами та доповненнями.

Дата, час і місце вчинення порушення - 12 січня 2024 року о 14 год. 46 хв.

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов?язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов?язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Водночас, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому наведено загальний перелік порушень, тоді як не розкрита суть адміністративного правопорушення. Зокрема, фабула інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не містить конкретних обставин, в чому воно полягає, які саме товари та коли ОСОБА_2 реалізував з порушенням правила торгівлі і розрахунків. Відсутність таких обставин є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення. Також, ці порушення не дають суду можливості перевірити обставини та ідентифікувати, чи стосується цей протокол порушень зазначених в акті фактичної перевірки, який додано до протоколу.

Матеріалами справи доведено, що згідно касового чеку ФН від 10 жовтня 2023 року (а.с. 6) о 12 год. 57 хв. 03 с. ТОВ «АЛЛО» Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 30 було реалізовано товар - № 946620 Мобільний 4-G маршрутизатор Xiaomi F490 4G LTE за ціною 1469 грн; та №991378 надання доступу до бібліотеки АЛЛО за ціною 230 грн. Сума до сплати: 1699 грн.

Вказану дату необхідно вважати датою вчинення правопорушення.

Таким чином, доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП складено 26 січня 2024 року, а в Акті №090041 фактично перевірки зазначено про подію 01 жовтня 2023 року є слушними.

Вважаю, що вказаний факт підтверджує неконкретність та суперечливість обвинувачення.

Також матеріали справи не містять жодних даних щодо посадових повноважень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які б були надані органом обвинувачення.

Надані стороною захисту документи свідчать, що до повноважень ОСОБА_2 не входять дії по проведенню розрахункових операцій.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, вважаю, що не доведено наявність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а викладені в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, згідно з ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що адміністративне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, виявлено 26 січня 2024 року, а вчинено 01 жовтня 2023 року, та не є триваючим, відповідно на час прийняття рішення в суді першої інстанції тримісячний строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Таким чином, сукупність доказів, що наявні в матеріалах справи не доводять факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шевцової Вікторії Валеріївни задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло