Справа № 308/697/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
29.01.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Ковача І. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ковача І. В.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
Відповідно до постанови, 03.01.2023, о 11 год 15 хв, водій ОСОБА_1 , у м. Ужгород, по вул. Єнківська, 25, керуючи транспортним засобом марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, допустив зіткнувся з т/з марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Окрім того, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушені мова, та координація рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, таким чином порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі адвокат Ковач І. В. вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною, - просить її скасувати. Апелянт вважає, що наявні у справі докази не підтверджують факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що у схемі ДТП відсутні відомості про те, що водій ОСОБА_1 ознайомився зі змістом схеми. Пояснення ОСОБА_1 також не можуть братися до уваги, оскільки носять виключно формальний характер. Письмові пояснення свідка - громадянина ОСОБА_2 , на переконання апелянта, є неналежним доказом у справі, оскільки ОСОБА_2 є упередженою особою. Апелянт зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що з часу, який вказаний у матеріалах справи, як момент вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та початком оформлення адміністративних матеріалів минуло приблизно 30 хв, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоцільним. Стверджує, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також немає належних доказів. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, позицію його захисника, адвоката Ковача І. В., які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має з огляду на таке.
Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №068944, 03.01.2023, об 11 год 15 хв, у м. Ужгород, по вул. Єнківська, 25, ОСОБА_1 керував автомобілем з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушена координація рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, таким чином порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №057570 підтверджується, що 03.01.2023, об 11 год 15 хв, у м. Ужгород, по вул. Єнківська, 25, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, допустив зіткнувся з т/з марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Даними протоколу також підтверджується, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу, копію його отримав (а. с. 9).
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №068945 підтверджується, що 03.01.2023, о 12 год 50 хв, у м. Ужгород, по вул. Єнківська, 25, ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.10 «а» та вчинив адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП (а. с. 5).
Розпискою ОСОБА_1 підтверджується, що ОСОБА_1 зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 на місці зупинки (а. с. 7).
У матеріалах справи також містяться докази, які підтверджують, що обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення мали місце за участі ОСОБА_1 , а саме: схема місця ДТП (а. с. 41), пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 03.01.2023 (а. с. 42), письмові пояснення свідка, громадянина ОСОБА_2 , від 03.01.2023 (а. с. 43), копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6361781 від 03.01.2023 (а. с. 44), відеозаписом, який міститься на DVD-диску (а. с. 47).
Зібрані у справі докази у своїй сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що патрульні поліцейські Семенюк М. В. та ОСОБА_4 були упереджені при проведенні перевірки водія ОСОБА_1 та при оформленні відносно нього матеріалів справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до підписання наявних у матеріалах справи процесуальних документів, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейські при виконанні свої посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих йому повноважень.
Суд також вважає, що підстави не довіряти, або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів потерпілого ОСОБА_3 від 03.01.2023, та свідка ОСОБА_2 від 03.01.2023, - відсутні, оскільки останні були ознайомлені зі своїми правами та обов`язками, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, їх стороною захисту не додано ані до матеріалів справи, ані до апеляційної скарги.
Зазначені докази у справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідка, що також зафіксовано на відеозаписі, який наявний у матеріалах справи, тому, на переконання апеляційного суду, поліцейський мав усі законні підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, належними письмовими доказами, у тому числі відеоматеріалом, безумовно підтверджується факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що судом не з`ясовано фактичні обставини справи, апеляційний суд відхиляє. При цьому, на переконання суду апеляційної інстанції, жодних сумнівів у належності та достовірності доказів, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколів про адміністративні правопорушення, зміст яких відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; інших письмових доказів та відеозапису, на якому чітко зафіксовано, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився, факт вчинення ДТП не оспорював, що підтвердили також потерпілий у ДТП, та свідок події.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання поліцейськими при оформленні матеріалів адміністративних правопорушень приписів Інструкції та відсутність неправомірних дій з боку поліцейських.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає як своєрідний спосіб ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинені ним правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, зі змісту доводів апеляційної скарги убачається, що сторона захисту не заперечує факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, однак вказує на неналежність доказів, які містяться у матеріалах справи, зокрема адвокат Ковач І.В. стверджує, що наявні у матеріалах справи письмові докази, - схему місця ДТП не слід брати до уваги, оскільки у схемі місця ДТП відсутні відомості про те, що водій ОСОБА_1 ознайомився зі змістом схеми, письмові пояснення потерпілого та свідка є такими, що свідчать про упередженість цих осіб.
Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційним судом береться до уваги те, що на відеозаписі чітко відображено, що матеріали адміністративних правопорушень за ч. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складались поліцейськими у його присутності. Підписи ОСОБА_1 у протоколах, свідчать про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з їх змістом, тобто на момент складання протоколів ОСОБА_1 було роз`яснено у зв`язку з чим відносно нього оформляються протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення ДТП, - ст. 124 КУпАП, та за відмову ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №057570 у графі «До протоколу додаються», чітко вказано, що до протоколу долучено схему місця ДТП, відеозапис, копія постанови, пояснення. Зі змістом цього процесуального документу ОСОБА_1 також було ознайомлено, заперечень щодо того, що у нього є сумніви відносно складеної схеми місця ДТП та достовірності відомостей, викладених у процесуальному документі, ОСОБА_1 не висловлював. Тому будь-які доводи сторони захисту про те, що схему місця ДТП не можна брати до уваги, апеляційним судом розцінюються критично.
Не обґрунтованими апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 не можуть братися до уваги, оскільки носять виключно формальний характер, а письмові пояснення свідка - громадянина ОСОБА_2 , на переконання сторони захисту, є неналежним доказом у справі, оскільки ОСОБА_2 є упередженою особою.
Апеляційний суд вважає, що письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є належними доказами у справі про адміністративне правопорушення, адже такі відібрані у встановленому законом порядку, містять усі необхідні дані, підписані особисто потерпілим та свідком, і сумнівів у достовірності та об`єктивності цих пояснень апеляційний суд на вбачає.
Окрім цього, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта в цій частині, оскільки свідок ОСОБА_2 у режимі відеоконференцзв`язку був допитаний у суді першої інстанції, про що свідчить зміст оскаржуваної постанови. Так, свідок ОСОБА_2 , а також працівники поліції, які оформляли відносно ОСОБА_1 матеріали адміністративних правопорушень, надавали пояснення з приводу події за участі ОСОБА_1 у судовому засіданні й відповідно були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а тому цим поясненням місцевий суд надав об`єктивну правильну оцінку та взяв їх до уваги при ухваленні судового рішення.
Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що допитаний в судовому засіданні (в режимі відео конференції) свідок ОСОБА_2 зазначив, що їхав за автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 від заправки «Окко». Оскільки ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію, ОСОБА_2 зробив йому зауваження, подавши звуковий сигнал на машині. Біля будинку №25 на вул. Єнківській вони зупинилися і ОСОБА_1 зробив йому зауваження з приводу одягу та погрожував словесно. При цьому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 здійснюючи маневр розвороту, допустив зіткнення з стоячим т/з марки «Шкода» та з місця ДТП поїхав. Після цього свідок викликав працівників поліції. У момент приїзду працівників поліції на місце ДТП ОСОБА_1 знаходився вже вдома та все заперечував.
Допитана в судовому засіданні інспектор ОСОБА_5 пояснила, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем не бачила. Це було встановлено з показів свідків ОСОБА_2 .
Допитаний в судовому засіданні заступник командира роти №1 УПП в Закарпатській області Симкулич М.М. у судовому засіданні повідомив, що отримавши виклик про ДТП прибув на місце події. На місці події знаходився свідок ДТП військовий ( ОСОБА_2 ) Сам факт керування автомобілем ОСОБА_1 не бачив, це було встановлено зі слів свідка ОСОБА_2 . Водія винуватця ДТП на місці події не було. Після чого вони разом пішли до ОСОБА_1 . Після того як ОСОБА_1 вийшов із будинку, було оформлено протоколи про адміністративні правопорушення. Під час огляду автомобілів на т/з були виявлені сліди пошкодження.
Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами доводи апелянта про те, що матеріалами справи підтверджено, що з часу, який вказаний у матеріалах справи, як момент вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та початком оформлення адміністративних матеріалів минуло приблизно 30 хв, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоцільним.
Апеляційний суд вважає, що жодних підстав для визнання вказаних тверджень слушними апеляційний суд не вбачає.
Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ №068944 та серії ААБ №057570 убачається, що дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 мала місце об 11 год 15 хв, що підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та відеоматеріалом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився о 12 год 25 хв, тобто у межах двох годин від моменту вчинення ДТП.
На переконання апеляційного суду, зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Те, що ОСОБА_1 заперечує вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду апеляційної скарги ні ОСОБА_1 , ні його захисник, адвокат Ковач І. В., не надали жодних доказів, які можуть ставити під сумніви законність дій працівників поліції, обґрунтованість підстав для складання протоколів про адміністративне правопорушення, об`єктивність та правдивість показів потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_2 та працівників патрульної поліції.
Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень; що адміністративні стягнення на нього накладені згідно зі ст. ст. 33 - 36 КУпАП, є таким, що відповідають як характеру та ступеню адміністративних правопорушень, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ковач І. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН