ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Андрусенко Д. на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 грн.

Згідно постанови суду, 27.10.2023 р. о 16.40 год. ОСОБА_1 , діючи у складі групи осіб, спільно із громадянином ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост», на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На вказане рішення суду адвокат Андрусенко Д. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанови та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою і такою, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а дії ОСОБА_1 такими, що не містять складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС 722/2357/23 НП 33/822/98/24 головуючий у 1інстанції Суський О.І. Зазначав, що судом першої інстанції не з`ясовано усі фактичні обставини у справі та не надано належної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи. Так, ОСОБА_1 їхав з батьком у машині в м. Новодністровськ, щоб відправити документи через офіс «Нова пошта». Їх автомобіль був зупинений центрі міста на відстані 25 км від державного кордону України.

Вказував, що ОСОБА_1 з батьком незаконно затримали та утримували близько 6 годин, катували і побили співробітники Державної прикордонної служби, про що була подана відповідна заява в ДБР.

Посилався на те, що розгляд справи в районному суді відбувався поза судовим засіданням, оскільки в матеріалах справи відсутній технічний запис даного засідання, а також протокол судового засідання, що, на його думку, є порушенням норм процесуального права. Також судом не було долучено письмові пояснення та фотографії, які апелянт подавав в судовому засіданні.

Звертає увагу, що підставою для повернення справи на доопрацювання було те, що на місці затримання жодної план-схеми ніхто не складав та жодних свідків не залучалося. А тому письмові пояснення свідків в матеріалах справи були складені пізніше. Також в складеній план-схемі вказано місце затримання с. Білоусівка, хоча насправді ОСОБА_1 був затриманий на посту поліції в м. Новодністровськ.

Стверджує, що знаходження в автомобілі в населеному пункті на дорозі загального користування за 25 км від державного кордону України, не може містити склад правопорушення, а тому оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Заслухавши адвоката Андрусенка Д. в режимі відеоконференції, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином не були дотримані.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 131595 від 27 жовтня 2023 року вбачається, що 27 жовтня 2023 року о 16.40 год., на напрямку прикордонного знаку №0107/06 на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону, на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 в складі групи осіб, спільно з громадянином ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, через державний кордон України, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Приймаючи рішення, районний суд залишив поза увагою, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.

Той факт, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками прикордонної служби на автодорозі, яка сполучає населені пункти території України, на відстані 25 км від лінії державного кордону України, сам по собі не свідчить про його намір незаконно перетнути кордон України.

Також, схема затримання ОСОБА_2 , на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, можливі маршрути руху порушника та лінію державного кордону, не є беззаперечним доказом, який би вказував на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину.

Наявні докази, на які посилається суд першої інстанції, апеляційний суд оцінює, як припущення посадових осіб прикордонної служби та вони є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 .

Жоден з перерахованих у постанові суду доказів не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, наявності у нього умислу на перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. Інших належних і допустимих доказів у встановленому законом порядку уповноваженими особами не надано.

Відповідно до вимог ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А тому, доводи апеляційної скарги є обґрунтовані, а постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Андрусенка Д. задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя