Номер провадження: 33/813/567/24
Номер справи місцевого суду: 495/6978/22
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н. Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бережної Тетяни Григорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року матеріали адміністративних справ №495/6978/22 (номер провадження 3/495/3482/2022), №495/6980/22 (номер провадження 3/495/3483/2022) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП - об`єднано в одне провадження та справі присвоєно номер 495/6978/22 (номер провадження 3/495/3482/2022). Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 21.12.2023 року, через кур`єрську службу, захисник ОСОБА_1 адвокат Бережна Т.Г. подала до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копію оскаржуваної постанови скаржник отримав після того, як дізнався про наявність виконавчого провадження з її виконання в органах виконавчої служби. Зцих підстав апелянт просить поновити строк.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та за ч. 5 ст. 126 КУпАП ухвалена місцевим судом 20 вересня 2022 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду, через кур`єрську службу, 21.12.2023 року.

Тобто, вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду подана скаржником до суду зі значним порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше одного року та двох місяців.

З тексту оскаржуваної постанови виходить, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320998 від 28.08.2022 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320999 від 28.08.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 під розписку був повідомлений співробітником поліції, що розгляд адміністративної справи за даними протоколами відбудеться в Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 12.09.2022 року о 10-00 год. (а. с. 3, 10).

Відповідно до супровідного листа від 23.12.2022 року копія вказаної постанови направлена на поштову адресу ОСОБА_1 (а. с. 19).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання скаржником даної копії постанови.

17.04.2023 року суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області направив копії постанови від 20.09.2022 року у справі відносно ОСОБА_1 на адреси Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) та Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (а. с. 20-22).

Крім того, згідно даних сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що є відкритим для огляду в мережі Інтернет, встановлено, що 03.05.2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) відкрито виконавчого провадження ВП № 71699350, де боржником є ОСОБА_1 та стягувачем Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області (а. с. 40).

Апеляційний суд наголошує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року була надіслана судом до реєстру 01.11.2022 року та оприлюднена на сайті реєстру 02.11.2022 року.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, скаржник зазначає, що розгляд справи відбувся за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови суду скаржник отримав після того, як дізнався про існування виконавчого провадження з її виконання.

Однак, апелянт в клопотанні про поновленні строку на апеляційне оскарження не посилається на конкретні причини, які перешкодили йому або значно ускладнили своєчасно цікавитись стом розгляду відомого йому судового провадження і, як слідство, своєчасно отримати копію постанови суду у справі; не вказує дату, коли він дізнався про виконавче провадження з виконання цієї постанови та не надає до суду відповідні докази.

Між тим встановлено, що виконавче провадження з виконання постанови суду відкрито 03.05.2023 року, а апеляційна скарга подана захисником 21.12.2023 року - через 7,5 місяців після відкриття виконавчого провадження.

За таких підстав, враховуючи, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не надав на їх підтвердження належних та достатніх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Бережній Т.Г. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бережної Тетяни Григорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бережної Тетяни Григорівни на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе