ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Макарової Олесі Володимирівни подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Бренд-Корвет»,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Бренд-Корвет», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він перебуваючи на посаді директора ТОВ «Бренд-Корвет» вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у порушенні веденні податкового обліку в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 12 119 931 грн та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 7191 грн. в т.ч. у вересні 2017 року на суму 7191 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення абз «а» п.198.1, п.198.2, абз 1 п.198.3, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року, ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Макарову О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Макарової О.В. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Мотиви суду

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення № 2575 від 17 вересня 2021 року, акт ГУ ДПС у Харківській області №16179/20-40-07-06-10/36225400 від 17.09.2021 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бренд-Корвет».

Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

У даному випадку, в протоколі про адміністративне правопорушення від № 2575 від 17 вересня 2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Бренд-Корвет» вчинив правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме абз «а» п.198.1, п.198.2, абз 1 п.198.3, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 12 119 931 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість у: травні 2017 року у сумі 13333 грн., червні 2017 року у сумі 24267 грн., у серпні 2017 року у сумі 39193грн, вересні 2017 року у сумі 80028 грн., жовтні 2017 року у сумі 18405 грн., листопаді 2017 року у сумі 3519 грн., грудні 2017 року у сумі 780723 грн., липні 2018 року у сумі 56915 грн., серпні 2018 року у сумі 429915 грн., вересні 2018 року у сумі 1345802 грн., жовтні 2018 року у сумі 370123 грн., листопаді 2018 року у сумі 323296 грн., грудні 2018 року у сумі 3667514 грн., червні 2019 року у сумі 90410 грн., вересні 2019 року у сумі 38333 грн., жовтні 2019 року у сумі 239614 грн., листопаді 2019 року у сумі 237720 грн., грудні 2019 року у сумі 593689 грн., липні 2020 року у сумі 297967грн.,серпні 2020 року у сумі 116907 грн., вересні 2020 року у сумі 87471 грн., жовтні 2020 року у сумі 705610 грн., листопаді 2020 року у сумі 950761 грн., грудні 2020 року у сумі 1608416 грн., та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 7191 грн в т.ч. у вересні 2017 року на суму 7191 грн.

Апеляційний суд зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року по справі № 520/24953/21 адміністративний позов ТОВ «Бренд-корвет» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомленьрішень задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області №6 від 26.10.2021, яке було прийнято на підставі акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області від 17.09.2021 №16179/20-40-07-06-10/36225400. Скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області №6 від 26.10.2021.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року вищезазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року по справі № 520/24953/21 залишено без змін, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення.

Так, обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251 і ст. 280 КУпАП).

При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Прийняття суддею суду першої інстанції необґрунтованого та невмотивованого рішення є безумовною підставою для його скасування через порушення норм процесуального права, оскільки право на отримання належним чином умотивованого судового рішення є процесуальним елементом і складовою «права на справедливий суд», гарантованого ст. 6 Конвенції та національним законодавством України, які містить гарантії справедливого судочинства. «Право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Макарової О.В. підлягає задоволенню, а постанова судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Макарової Олесі Володимирівни подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко