Справа № 405/9044/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 750573 від 03.12.2023 року ОСОБА_1 03.12.2023 року о 20:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав потерпілу нецензурною лайкою, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу у них виникають конфліктні ситуації. 03.12.2023 року ОСОБА_2 вчинила з ним сварку та викликала поліцейських, які склали на нього відповідний протокол. Однак матері він не ображав, від конфліктів з нею намагається утримуватися, образ або насильства відносно потерпілої не здійснював.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила, що її син ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку із психічним захворюванням, своїм лікуванням не займається. 03.12.2023 року її син дійсно ображав її нецензурною лайкою, а тому вона викликала поліцію, однак не знала, що поліція направить дану справу до суду. Зазначила, що ОСОБА_1 вибачився перед нею, а тому просить закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи, які вчинили, зокрема, домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до положень ст. 3 цього Закону предметом його регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя.

З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи безпосереднє настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, які в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, що відповідно до ст.ст. 251, 256 КУпАП мають бути додані до протоколу про адміністративне правопорушення та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Так, як вбачається із заяви та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 03.12.2023 року її син ОСОБА_1 03.12.2023 року вчинив щодо неї домашнє насильство, яке виражалося у постійних образах та лайливих словах. Також ОСОБА_1 вимагає в неї кошти, вживає алкогольні напої та вчиняє сварки, ніде не працює.

Згідно форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства кривдником ОСОБА_1 відносно постраждалої особи ОСОБА_2 від 03.12.2023 року остання вказала лише те, що ОСОБА_1 має алкогольну залежність та фінансові проблеми, жодних дій негативного характеру стосовно потерпілої не здійснював, побоювань за свою безпеку вона не має.

Водночас, інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи беззаперечно вбачається, що між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої виник побутовий конфлікт.

При цьому, самі по собі пояснення ОСОБА_2 не можуть бути достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вона була учасником даного конфлікту, тобто є зацікавленою особою.

Більш того, у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та у своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 не вказала, що їй могла бути завдана або була завдана шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відтак, суд вважає, що у зібраних та наданих суду матеріалах справи відсутні об`єктивні, беззаперечні та достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів, що безсумнівно б вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Владислав Вікторович Драний