Справа № 308/3636/23
Провадження № 33/4806/89/24
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

07.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Палестини, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) без позбавлення права керування транспортними засобами.

З постанови судді від 19.05.2023 вбачається, що 21.02.2023 о 20 год 25 хв, перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Минайській, 34, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Primera» номерний знак НОМЕР_1 , без увімкнених ближніх фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України. При перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування таким транспортним засобом. Вказане правопорушення вчинив повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

На постанову судді від 19.05.2023, ОСОБА_1 02.02.2024 безпосередньо до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови від 19.05.2023 та закриття провадження у справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Одночасно ОСОБА_1 порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді останній мотивував тим, що присутнім під час розгляду справи не був, а копію оскаржуваної постанови отримав 26.05.2023, а в січні місяці 2024 року звернувся до адвоката за правовою допомогою, оскільки пошук перекладача та необхідність здійснення перекладу змісту постанови зайняв тривалий час.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала з таких підстав.

-2-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі щодо наявності таких причин, дані відсутні.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 19.05.2023 за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явився.

Також з матеріалів справи слідує, що постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП винесена судом першої інстанції 19.05.2023, а апеляційна скарга подана, тільки 02.02.2024, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, про що свідчать розписки про доставку СМС повідомлення на номер телефону, який зазначений ОСОБА_1 у заяві від 21.02.2023 (а. с. 3, 12, 14, 16, 18, 20) та, будучи сповіщеним про місце і час розгляду справи, в черговий раз не з`явився у судове засідання, призначене на 19.05.2023, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про день і час розгляду справи судом першої інстанції та жодного разу не повідомив про поважність причин свого неприбуття.

Таким чином, досліджені матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 особистого захисту своїх інтересів та передбачених ст. 268 КУпАП прав під час розгляду справи.

Проте, ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин немає.

-3-

Також апеляційним судом відхиляється і наведене ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилання, як на причину пропуску строку апеляційного оскарження, щодо несвоєчасного отримання ним копії оскаржуваної постанови, а також необхідність перекладу тексту постанови та тривалий пошук перекладача, оскільки вказана обставині не перешкоджали реалізації ОСОБА_1 в передбачений ст. 294 КУпАП строк, права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причин, які б позбавили його можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 19.05.2023.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що ОСОБА_1 та його захисником не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

-4-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023, щодо нього, - відмовити.

Апеляційну скаргу та доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя