"20" лютого 2024 р. Справа № 363/622/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з УПП в Київській області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм автотранспортного засобу КП ВМР «Вишгородпастранс», що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу серії АПР18 №070964 від 24.01.2024 року слідує, що 24.01.2024 року близько 09 год. 20 хв. у м. Вишгороді по вул. Ватутіна, 79, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Богдан», д/н НОМЕР_1 на маршруті загального користування регулярних перевезень №1 вул. Київська-Набережна Ж/К «Велесгард» без одержання документу дозвільного характеру, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює офіційно водієм в КП ВМР «Вишгородпасттранс», здійснює перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Богдан», д/н НОМЕР_1 на маршруті загального користування регулярних перевезень. Так, 24.01.2024 року близько 09 год. ранку він був зупинений працівниками безпеки дорожнього руху та під час перевірки документів з`ясувалося, що дійсно було замінено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але директор КП ВМР «Вишгородпасттранс» не встиг в найкоротший термін переробити тимчасовий реєстраційний талон. Просив прийняти до уваги, що після виявлення даного недоліку, він був усунутий керівництвом саме наступного дня 25.01.2024 року. Крім того, ОСОБА_1 просив врахувати той факт, що щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив правопорушення вперше, за місцем роботи характеризується позитивно, виявлене порушення усунене в найкоротший термін, а саме наступного дня.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 164 ч. 1 КУпАп передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах:

1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди);

2) надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

Обидва склали є формальні. Однак коментована стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Згідно положень цієї ж статті вказаного Закону, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку) - ч. ч. 1 і 2 цієї статті; спеціальний (посадова особа суб`єкта господарювання, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності) - ч. З цієї статті. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Так, ст. 35 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні. Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень. Перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватися у режимах: звичайному, експресному, маршрутного таксі.

Диспозиція сформульованих в ч. 1 ст. 164 КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.

В провину ОСОБА_1 , як водію автобуса марки «Богдан», ставиться порушення останнім вимог ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Так, частина 2 зазначеної статті наголошує, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції відповідної статті КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070964 від 24.01.2024 року слідує, що 24.01.2024 року близько 09 год. 20 хв. у м. Вишгороді по вул. Ватутіна, 79, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Богдан», д/н НОМЕР_1 на маршруті загального користування регулярних перевезень №1 вул. Київська-Набережна Ж/К «Велесгард» без одержання документу дозвільного характеру, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070964 від 24.01.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі, те є підпис особи, яка притягається до відповідальності. Вказаний протокол підписано особою, що його склала, самим ОСОБА_1 .

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання стосовно нього протоколу у справі відсутні. А відтак, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070964 від 24.01.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Також, обставини, викладені в цьому протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

-Поясненнями водія ОСОБА_1 ;

-Копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ;

-Копією паспорту автобусного маршруту регулярних перевезень міського, що працює у звичайному режимі (вул. Київська-Набережна-Ж/К «ВЕЛЕСГАРД»), перевізник КП ВМР «Вишгородпастранс»;

-Копією дорожнього листа від 24.01.2024 року серії АІ №047827;

-Копіями тимчасового реєстраційного талону серії ХХР №049345 (дата реєстрації 16.03.2023 рік) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (дата реєстрації 06.12.2023 рік);

-Копіями тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 (дата реєстрації 25.01.2024 рік) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (дата реєстрації 25.01.2024 рік);

-Копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 та копією наказу про прийняття його на роботу, характеристики на останнього.

Зі змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №070964 від 24.01.2024 року обставини підтверджується також і відеозаписом доданим до матеріалів справи.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів, примусу.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, передбачено ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП - при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу. Стягнення у такому випадку не накладається. Усне зауваження не спричиняє юридичних наслідків для порушника, однак він повинен усвідомити протиправність своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного в майбутньому. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. В той же час законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Суд, врахувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про особу правопорушника, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, за місцем роботи характеризується позитивно, ступінь його вини, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, а саме щире розкаяння винного та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, оцінивши таким чином всі обставини його провини, розглянувши всі сторони адміністративного правопорушення, обстановку його вчинення та його наслідки, переконався, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, а відтак вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу до ОСОБА_1 , як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначність вчиненого правопорушення в діях ОСОБА_1 , то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 164, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна