Справа № 513/150/24
Провадження № 3/513/183/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Саратський районний суду Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , патрульного (за рахунок ІПС 2-категорії-водій) відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В), ДПСУ, паспорт № НОМЕР_2 , виданий 23 березня 2021 року органом 5115, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

у с т а н о в и в:

За висновками службового розслідування по факту виявлення 01 січня 2024 року працівниками відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державної прикордонної служби України порушення правил несення служби з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону, що призвело до незаконного перетину державного кордону України двома громадянами України, в районі прикордонного знаку №0653 на напрямку Олександрівка (Україна) - Копчак (Республіка Молдова) на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В), близько 15 години 00 хвилин 01 січня 2024 року патрульним за рахунок посади інспектора патрульної служби 2 категорії-водій відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В), солдатом ОСОБА_2 , не було належним чином організовано службу прикордонного наряду та не було вжито вичерпних заходів щодо затримання правопорушника державного кордону, чим своїми діями порушив вимоги абзацу 7, 9 підпункту 7 пункту 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за №1391/27836, статті 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що 01 січня 2024 року о 10:30 віддали наказ на охорону державного кордону та о 11:00 годині він та ОСОБА_3 прибули на ділянку несення служби. Був сильний туман та погана видимість, про що одразу було повідомлено керівництву відділу. Приблизно о 14:35 годині їм повідомили, що працівниками Республіка Молдова затримано 2-х осіб в районі прикордонного знака №0653, потім туман розсіявся та вони побачили прикордонний наряд Республіка Молдова на відстані 2 км від кордону.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 01 січня 2024 року він та ОСОБА_5 заступили в наряд з 10:30 години, о 11:00 годині вони піднялись на вишку і здійснили запис у робочий зошит, о 11:40-11:50 доповіли керівництву про туман на напрямку, де вони перебували, потім о 15:00 годині помітили п`ятьох чоловік з наряду Республіки Молдова. Крім спостереження також вживались заходи із прослуховування. Туман був густий, чутно нічого не було, про що доповідали старшому зміни.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 01 січня 2024 року їх військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вели спостереження на вежі та під час несення ними служби двоє осіб перетнули кордон в напрямку кордону Молдови. Можливо вони могли бачити незаконний перетин кордону. З доповіді даного наряду видимість сягала 1000 метрів. Чи могли бачити порушників, чи ні, сказати не може, оскільки постійно змінювались погодні умови. Військовослужбовцями був здійснений запис про обмежену видимість до знаку. Всі дії з організації роботи наряду вживає старший наряду, який і керував діями підлеглих. У разі обмеженої видимості ділянки дороги старшим наряду можуть вчинятись наступні дії: переміщення наряду, посилення наряду, використання інших приладів для спостереження.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в той день він був старшим зміни, наряд виходив на зв`язок вчасно. Десь о 15:00 годині зателефонували та повідомили, що затримано 2-х осіб. Ним була піднята група реагування та виявлені 2 доріжки слідів в напрямку Республіка Молдова. Відбулась фіксація слідів. Коли ОСОБА_5 заступив на зміну повідомили, що туман. У разі якщо наряд не чітко бачить визначену ділянку та не може охороняти через погодні умови, вони мали про це доповісти. Повторно наряд про неможливість спостереження за знаком №0653 не доповідав.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в цей день була на черговій і їй наряд доповів, що вони бачать 1000 м до прикордонної смуги, інших доповідей або відомостей не надходило. Було чітко вказано знак до якого вони бачать.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

З об`єктивної сторони порушення несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону, настає при умові що ця особа порушила дією або бездіяльністю конкретні нормативні накази (розпорядження), що регламентують діяльність наряду з охорони державного кордону.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ч.3 ст.2 Конституції України територія України в межах кордону є цілісною та недоторканою.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державний кордон України» охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Державна прикордонна служба України і Збройні Сили України під час виконання завдань з охорони державного кордону України керуються цим Законом, законами України Про Державну прикордонну службу України, Про оборону України, Про Збройні Сили України, іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.10 ч.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про «Державну прикордонну службу України» (далі Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 19 Закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абз.7, 9, 13 п.7 п.2 розділу 2 частини ІІ вказаної Інструкції одержавши наказ на охорону державного кордону, старший наряду повинен з`ясувати і знати: імовірні маршрути руху та можливі місця укриття правопорушників; можливий характер дій правопорушників; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.

У відповідності п.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року №111, службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №030449Е від 28 січня 2024 року; висновок службового розслідування по факту виявлення 01 січня 2024 року представниками відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державної прикордонної служби порушення правил несення прикордонної служби з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону, з додатками.

При цьому у протоколі ПдРУ №030449Е від 28 січня 2024 року, не викладено об`єктивну, суб`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, які саме дії не було організовано чи вжито або у чому полягала бездіяльність ОСОБА_1 , під час несення служби, які в свою чергу утворюють склад передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №030449Е ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, котра входить до складу прикордонного наряду, що вчинене в умовах дії особливого періоду. Однак, при викладі дати, часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення кваліфікуюча ознака, що передбачена ч.2 ст. 172-18 КУпАП, а саме вчинення правопорушення в умовах дії особливого періоду не вказана.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол, в якому фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не містить викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

За змістом висновку про службове розслідування по факту виявлення 01 січня 2024 року представниками відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державної прикордонної служби порушення правил несення прикордонної служби з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону, причинами правопорушення стали не вжиття додаткових заходів щодо забезпечення надійної охорони державного кордону в умовах які склались на той момент.

Однак, у матеріалах службового розслідування не вказано, які саме додаткові заходи ОСОБА_1 міг та мав вжити з метою запобігти порушенню лінії кордону, не зазначено конкретні обставини (дія або бездіяльність) які б могли кваліфікуватися як неякісна організація несення ним служби.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV - про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Не зважаючи на те, що статті 12-16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять у собі цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме обов`язки були не виконані, здійснені та з яких причин. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.

Допитані у судовому засіданні посадові особи, не зазначили, які саме дії ОСОБА_1 призвели до неналежної організації служби та яких саме вичерпних засобів не було вжито ОСОБА_1 ..

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, оскільки, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на порушення правил несення прикордонної служби.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-18, 283-285, 287-291 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова