Справа № 351/2300/23
Провадження № 33/4808/197/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Петричка О.Є. на постанову Снятинського районного суду від 12 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 8.09.2023р. біля 22.21 год. на автодорозі в с. Тулова Коломийського району керував автом "Рено Лагуна" НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу "Alkotest Drager 7510", тест № 778. Результат тесту - 0,39 % проміле.

В апеляційній скарзі захисник Петричка О.Є. вважає постанову суду незаконною й не обґрунтованою. Зазначає, що в судовому засіданні він звертав увагу суду на те, що на відео підтверджується факт безпідставної зупинки транспортного засобу, поліцейський після зупинки сказав: «Зупинили Вас, щоб перевірити». Згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов?язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Такої підстави у ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» немає. Крім того, факт безпідставної зупинки підтверджується відсутністю постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Отже, не було підстав для зупинки авто і в останнього були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп?яніння, а тому, всі отримані докази «за доктриною плодів отруєного дерева» є недопустимими.

Крім того, у справі було відсутнє свідоцтво про повірку алкотестера. Але суд, ставши на сторону обвинувачення, самостійно витребував копію вказаного свідоцтва, що є неприпустимим. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Петрички О.Є. про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 . У справі не має документального підтвердження правомірності такої зупинки, тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про її безпідставність й неправомірність, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, недопустимими доказами.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Посилання суду на письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки це є порушенням правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційна інстанція визнає обгрунтованими доводи захисника про те, що суд став на сторону обвинувачення, витребувавши самостійно без клопотання сторони копію свідоцтва про повірку алкотестера, що є недопустимим.

ОСОБА_1 має сумнів щодо правильності показника алкотестера. Як видно із відеозапису на місці події він продуває алкотестер Драгер 7510, застосування якого є сумнівним. Цей сумнів згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія. При цьому враховується повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р. про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франківській області за 2022-2023 роки є неправомірним, оскільки вони не пройшли належну сертифікаційну повірку.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Петрички О.Є. задовольнити, постанову Снятинського районного суду від 12 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький