ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/298/24

Провадження № 3/947/93/24

29.03.2024 року Київський районний суд м.Одеси у складі судді Прохорова П.А., за участю секретаря Гремалюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол ААД №552325,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 року о 22.20 годин по вул. Краснова, 9 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння «Драгер» та від незалежного огляду та стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та пояснив, що 27.11.2023 року о 19.30 в м. Одесі до нього підійшли співробітники полції, коли він сидів в машині, сказали що він в стані алкогольного сп`яніння та повезли до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, де застосовували відносно нього фізичне насильство, внаслідок чого він підписав протокол у справі про адміністртивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та згодом викликав поліцію за номером 102, яким надав пояснення. Пояснив, що співробітники поліції мають до нього упереджене ставлення та сказали, що його десь "знайдуть". Також, пояснив, що о 22.20 годині, в цей же день, він дійсно перебував на вул. Краснова в м. Одесі, однак на питання суду чи керував він транспортним засобом відповіді не надав, послався на необхідність вивчати долучене відео.

Представник Карлінський А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені у письмовій заяві про закриття провадження у справі, зазначив, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки вже прийнята постанова за ч.1 ст.130 КУпАП суддею Іванчуком В.М., тому на думку представника ОСОБА_2 , порушені норми ст.61 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступного.

16.01.2024 року ОСОБА_1 було подано клопотання про об`єднання двох протоколів відносно нього за ст.130 ч.1 КУпАП, один з яких перебуває у провадженні судді Прохорова П.А.

19.01.2024 року ОСОБА_1 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, через що судове засідання, призначене на 22.01.2024 року було перенесено на 15.02.2024 року.

15.02.2024 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Прохорову П.А., а тому вказана заява була передано на авторозподіл іншому складу суду для вирішення питання про відвід головуючого.

19.02.2024 року постановою судді Куриленко О.М. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Прохорова П.А.

У наступному судовому засіданні 28.03.2024 року було встановлено, що 21.03.2024 року суддею Київського районного суду м.Одеси Іванчуком В.М. винесена постанова, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення.

З цих підстав, в судовому засіданні 28.03.2024 року представником ОСОБА_2 було подано заяву про закриття вказаного провадження, оскільки ОСОБА_1 вже притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КупАП, а тому він вважає, що, оскільки особа не може бути двічі притягнута до адміністртивної відповідальності за вчинення одного й того адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 вже був притягнутий судом 21.03.2024 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а матеріали не були об`єднані в одне провадження - вказане провадження слід закрити.

В задоволенні зазначеного клопотання в судовому засіданні судом було відмовлено, оскільки постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2024 року ОСОБА_1 був притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення що відбулось 27.11.2023 року о 19.30 годин, однак, вказані події, що розглядаються в рамках зазначеного провадження відбувались в цей же день о 22.20 годин, тобто правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_1 не є тим самим, хоча і підпадає під норми однакоих статей КУпАП.

Викладене свідчить про те, що на момент розгляду справи суддею Прохоровим П.А. були відсутні підстави для об`єднання двох справ, одна з яких вже була розглянута, або закриття вказаного провадження, оскільки особа вже раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічною статею.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст.266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п.9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

На підставі досліджених судом доказів, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовані місце, час та суть адміністративного правопорушення, відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, відповідно до якого зафіксований факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом о 22.08 годині, коли співробітники поліції переслідують автомобіль, який згодом зупиняється на їхню вимогу, момент зупинки транспортного засобу, спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , в ході якого вони представились та запитали куди прямує ОСОБА_3 . Згодом на відеозаписі поліцейський комусь доповідає, що зупинили автомобіль Мазда. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 о 22.13 годин погоджується, однак тільки в медичному закладі. В ході пересування до иедичного закладу співробітниками поліції складається направлення на огляд водія на визначення стану сп`яніння. Перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 поводить себе зухвало, весь час сперечається з поліцейським та співробітниками медичного закладу, вимагає повірку алкотестеру Драгер, та повідомляє що пройде тест лише після надання йому документів, на що йому повідомляють що вони висять поруч на дошці оголошен. Згодом, вже після запрошення свідків з метою фіксації відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на його вимогу, знайомиться з документами, які стосуються свідоцтва та інформації про повірку приладу Драгер, які розташовані на стенді у приміщенні медичного закладу. Після чого, здійснює невдалі спроби продути тест «Драгер», не видихаючи при цьому достатню кількість повітря. Потім проходить до туалету, де справляє природні потреби. На зауваження поліцейського про те, що аналіз необхідно зібрати у спеціальну ємність, відповідає, що «вже пізно». У зв`язку із чим, зі спливом двохгодинного часу на проведення перевірки на стан сп`яніння співробітник медичного закладу в медичному висновку зазначає про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичної перевірки. При цьому копія висновку ОСОБА_1 вручена не була. Внаслідоч чого співробітники поліції склали зазначений протокол.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про те, що в порушення Інструкції ОСОБА_1 не видали один з трьох екземплярів висновку, суд вважає безпідставними, оскільки висновок лікаря-нарколога складається за результатами дослідження, а в даному випадку ОСОБА_1 ухилився та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Зауваження представника про те, що лікар - нарколог не представився ОСОБА_1 не знайшли свого підствердження, оскільки зазначене не є обов`язком та не регламентоване нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи судом не встановлено порушень при оформленні адміністративних матеріалів, які могли бути підставою для визнання доказів, долучених до матеріалів справи, недопустимими.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. The United Kingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 санкції відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, 317-1, ст. 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прохоров П. А.