Справа №727/328/24
Провадження №3/727/283/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розгля-нувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожи-ваючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №035907 від 04.01.2024 року вбачається, що 04.01.2024 року о 18 год. 49 хв. у м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у ме-дичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №19 від 04.01.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Подав через канцелярію суду письмове клопотання про закриття провадження у справі. У кло-потанні вказує на численні порушення з боку працівників поліції законодавчо визна-ченої процедури проведення огляду на стан сп`яніння. Зокрема, працівниками поліції не було озвучено, які саме ознаки сп`яніння вони вбачають у ОСОБА_1 а та-кож не було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 , дослідивши письмові та відео-матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопору-шення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, при зазначених в протоколі обстави-нах, а тому справу щодо останнього необхідно закрити за відсутністю в його діях скла-ду адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є проти-правна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, влас-ність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпе-чення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміні-стративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона ад-міністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відпо-відальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про ад-міністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колек-тиву.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає адміністративну відповідаль-ність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотич-ного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пе-ребування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів ст.266 КУпАП, огляд водія на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністра-тивне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан, зокрема алко-гольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, проведений з пору-шенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч.2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних за-собів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впли-вом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповно-важеного підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вва-жати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною 1 розділу 2 Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передба-чених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`я-ніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне пра-вопорушення, працівниками поліції не встановлено у водія ОСОБА_1 ознак ал-когольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, та не зазначено їх в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в графі суть адміністратив-ного правопорушення, опис установлених обставин, всупереч приписам Інструкції.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на міс-ці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозво-лених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, як то передбачено вимогами ст.266 КУпАП.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореє-стратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що останньому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено .

Відеозаписом не зафіксовано і відмови ОСОБА_1 від проходження огля-ду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що надало б підстав працівникам поліції в подальшому запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником поліції при скла-денні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внут-рішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослід-женні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України за-конодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлу-атації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповно-важених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначе-них статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні пра-вопорушення).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних сво-бод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невину-ватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесу-альних прав учасників судового провадження.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на су-довий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав лю-дини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рі-шеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише дока-зами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європей-ського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не уз-годжується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою неви-нуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, зазначених у про-токолі про адміністративне правопорушення, не знайшов підтвердження у судовому засіданні, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає за-криттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КпАП України, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КпАП Ук-раїни - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко