НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 лютого 2024 року Справа № 322/2105/23 (Провадження № 3/322/50/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 27.12.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, які об`єднані в одну справу щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

23.12.2023 о 12 год 00 хв. на вул. Центральній в несеному пункті (який територіально підсудний Новомиколаївському районному суду Запорізької області) розташованому у Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом УРАЛ 4320 н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, пошкодивши її, тим самим завдав матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. Після цього останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КУпАП - за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.10(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.01.2024 вину визнав частково, вказав що дійсно скоїв в ДТП у вказаний час і місці і залишив місце події. Водночас він рухався дуже повільно, про що свідчить той факт, що автомобіль навіть не зазнав механічних пошкоджень, а вчиненню ДТП в більшій мірі сприяв стан дорожнього покриття (проїзна частина в тому місці була сильно забруднена ґрунтом через, що вона була дуже слизькою), а залишення місця події було обумовлено виконанням бойового наказу, який полягав у терміновому доставлянні ГСМ до місця розташування САУ, яким терміново треба було висуватися на бойові позиції. Просив викликати і допитати його командира, якому він доповів про обставини події і який надав йому відповідні розпорядження, або офіцера який супроводжував його ( ОСОБА_1 ) під час події.

Клопотання ОСОБА_1 було задоволено.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що він є безпосереднім командиром ОСОБА_1 23.12.2023 надійшов наказ пов`язаний із доставлянням палива для заправки САУ які в свою чергу мали висунутися на артилерійські позиції. Виконання вказаного наказу, тобто доставку ГСМ з місця його зберігання до місця знаходження САУ було доручено старшому водію ОСОБА_1 на автоцистерні (так званий автомобіль «бензовоз»). Останнього супроводжував офіцер (повні анкетні відомості якого свідок не повідомив, мотивувавши це тим, що не впевнений у тому, що йому дозволено розголошувати такі відомості). Приблизно в обідній час ОСОБА_1 зателефонував йому (свідку) і повідомив, що по дорозі автомобіль занесло і він зачепив електроопору внаслідок чого та дещо покосилася, автомобіль пошкоджень не зазнав, витоку ГСМ не відбулося. Також просив надати йому подальші розпорядження. На це він (свідок) надав розпорядження продовжувати виконання наказу (щодо доставки ГСМ на раніше визначене місце), або ж під відповідальність офіцера викликати поліцію. Вважає, що у вказаному випадку ОСОБА_1 вчинив правильно, адже невиконання наказу і не доставка ГСМ на позиції, могло понести за собою непередбачувані наслідки, можливо навіть загибель людей (при умові якщо артилеристи відбивали ворожий наступ чи навпаки підтримували наступ своїх).

На питання судді адресовані ОСОБА_1 і свідку, останні повідомили, що згаданий ними офіцер не має фізичної можливості прибути в судове засідання, оскільки майже весь час знаходиться в зоні активних бойових дій.

Суддею дослідженні письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2023 серії ААД №180688 за ст.124 КУпАП і протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2023 серії ААД №180687 за ст.122-4 КУпАП, копія реєстрація ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №3018 від 23.12.2023, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , фототаблиця (зображення місця ДТП, автомобіля і пошкодженої електроопори, технічного талону транспортного засобу).

Обидва Протоколи підписані ОСОБА_1 без зауважень. Зі змісту його письмового пояснення випливало, що він керуючи автомобілем на слизький дорозі не впоровся з керуванням внаслідок чого, здійснив наїзд на електроопору, після чого покинув місце ДТП.

Заслухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини цієї справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час описаних подій не дотримався вимог п.12.1 ПДР, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, тобто останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.124 КУпАП).

За правилом ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи той факт, що у цій справі відсутні потерпілі (згідно з протоколом), що ОСОБА_1 усвідомив протиправність своєї поведінки, що виникненню ДТП в певній мірі сприяли погодні умови і багнюка на вказаній ділянці дороги, є підстави вважати, що ОСОБА_1 не буде в майбутньому скоювати правопорушень, тому суддя вважає можливим визнати вчинене ним правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, малозначним і звільнити останнього від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Крім цього ОСОБА_1 було вчинено порушення п.2.10 (а) ПДР, втім його дії не є правопорушенням, передбаченим ст.122-4 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Аналізуючи встановлені у справі обставини, наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює його склад у сукупності з іншими обставинами.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 був вимушений покинути місце ДТП, оскільки мав виконати бойовий наказ і доставити ГСМ до місця знаходження САУ, без чого останні не могли висунутися на бойові позиції і виконувати бойові завдання, що в свою чергу могло призвести до тяжких наслідків, тому вважає його дії виправданими, такими що були необхідними в даній ситуації. Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, справа за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст.18, 22, 247, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , зі звільненням його від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого ним правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_1 , усного зауваження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов