ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6885/23 Головуючий в 1 інст. Шалагінова А.В.
Провадження № 33/807/77/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Войтовича Є.М., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Войтовича Є.М. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 15.07.2023 о 22:04 год. у м. Запоріжжі на пл. Профспілок біля буд. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюрний камінь. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Войтович Є.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 .

З відеозапису неможливо встановити, хто здійснював керування автомобілем під час події. Суд послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, однак не здійснив оцінку іншим доказам.

Свідки події до суду не викликалися, однак суд послався на їх показання, що є істотним порушенням права на захист.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відкинув показання свідка ОСОБА_2 .

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Войтовича Є.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 і доведеності його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зміст апеляційної скарги зводиться лише до того, що ОСОБА_1 не скоював адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки не здійснював керування автомобілем.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію апелянта про те, що ОСОБА_1 не порушував вимоги ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку між подією і наслідками у вигляді ДТП, оскільки він не здійснював керування автомобілем, суд вважає, що його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №512051 (а.с.1), яким встановлено, що 15.07.2023 о 22:04 год. у м. Запоріжжі на пл. Профспілок біля буд. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюрний камінь. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306;

- схемою місця ДТП (а.с.2), якою визначено місце ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу НОМЕР_1 . Вказана схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 без зауважень;

- письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.3-4), в яких вони вказали, що 15.07.2023 року приблизно о 21:50 почули сильний свист та потім удар. Після чого, побачили, як транспортний засіб «Ланос» темно сірого кольору заїхав на тартар, після чого з автомобіля вийшов чоловік повної статури, середнього росту, одягнутий в сіру футболку, темно сірі шорти, має бороду. Через деякий час чоловік почав викручувати руль, щоб переїхати на місце для паркування за адресою: Запоріжжя, майдан Профспілок, буд.3, навпроти «Апельмону»;

- фотосвітлинами з місця події (а.с.5), якими зафіксовано механічні пошкодження автомобіля Ланос НОМЕР_1 .

Пунктом 2.3Б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд, розглядаючи вищенаведені докази та здійснюючи їх оцінку, відповідно до вимог КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 під час події порушив вищевказані вимоги ПДР України.

Вказані порушення ПДР України знаходяться в прямому наслідковому зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у вигляді ДТП, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 під час події не здійснював керування автомобілем є безпідставним та таким, що повністю спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до письмових пояснень свідків вбачається, що за кермом автомобіля під час події перебував чоловік повної статури з бородою, який був одягнений в футболку та шорти.

Під час апеляційного перегляду було витребувано відеозапис з місця події, яким встановлено, що під час прибуття працівників поліції на місце події було виявлено ОСОБА_1 , який повністю відповідає зовнішні ознакам, вказаним свідкам у поясненнях (повна статура, борода, одягнений у футболку та шорти).

ОСОБА_1 безпосередньо після прибуття працівників поліції повідомив, що саме він керував транспортним засобом, не впорався із керуванням та потрапив у ДТП. Детально описав механізми ДТП. Та лише через певний час після того як працівник поліції висловив вимогу надати документи, що посвідчують особу водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 почав вказувати, що керував автомобілем не він, а його друг, який саме друг та де він, працівнику поліції не повідомив. Разом з тим і після вказаних висловлювань ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання працівника поліції щодо обставин ДТП плутався у відповідях та вказував «я нажав на гальма мій друг нажав на гальма», «у мене спрацювала АБС у мого друга спрацювала АБС».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що така позиція особи, яка притягається до відповідальності є лише способом уникнення від відповідальності.

Щодо доводів про те, що суд першої інстанції послався на пояснення свідків, однак їх не було безпосередньо допитано в суді, апеляційний суд вважає їх безпідставними, адже КУпАП не містить імперативної норми безпосередньо здійснювати допит свідків в справі.

Чинне національне законодавство не забороняє під час судового розгляду досліджувати ат оцінювати письмові пояснення свідків.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Войтовича Є.М., залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/6885/23