Провадження № 33/801/22/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участі представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Тишківського С.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

в с т а н о в и в :

04.08.2023 о 00 год 15 хв в м. Вінниця, по вул. А. Первозванного, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», під час безперервної відеофіксації на нагрудну камеру, результат огляду 0,76 ‰., чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року, посилаючись на те, що при винесенні постанови Вінницьким міським судом Вінницької області 13.10.2023 року він не був присутній у судовому засіданні. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року отримав 16 жовтня 2023 року його захисник - адвокат Тишківський С.Л., який представляв мої інтереси в суді першої інстанції. 26 жовтня 2023 року апелянтом через поштове відділення було подано апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року. Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.11.2023 р. по справі 127/24779/23 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року, а апеляційну скаргу було повернуто. В подальшому він повторно звернувся до Вінницького апеляційного суду для оскарження постанови, однак постановою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 р. йому було повернуто апеляційну скаргу у зв?язку з тим, що клопотання про поновлення строку було вирішено, оскільки предметом розгляду Вінницького апеляційного суду. Постанову Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 р. по справі апелянт отримав 01.12.2023 р., що підтверджується трекінгом Укрпошти та поштовим конвертом (які додаються до клопотання). При другому поданні скарги вказав іншу причину для поновлення строку. А саме, вказував на те, що він не мав змоги раніше подати апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року, оскільки в період часу з 21 жовтня 2023 року по 26 жовтня 2023 року хворів, що підтверджується довідкою виданою КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської міської ради від 21.10.2023 року за №207.

Отже, існували обставини, що не залежали від волі апелянта та за яких він не міг підготувати і подати у визначений законом строк апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року апелянтом було пропущено з поважних причин.

Просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року,а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, виходячи із нижче наведеного.

Вину апелянт не визнав, що було ним записано до протоколу про адміністративне правопорушення. Також, він не одноразово про це зазначав поліцейським під час формування вищевказаного протоколу.

Транспортним засобом він не керував, автомобіль не був в русі, стояв припаркований біля тротуару по вул. Андрія Первозванного, 22 в м. Вінниці, а апелянт лише знаходився в автомобілі по тій причині, що ОСОБА_2 , який є власником цього ж транспортного засобу попросив взяти його ключі від квартири, які він забув у автомобілі.

Свідок ОСОБА_2 під час розгляду оправи у Вінницькому міському суді Вінницької області підтвердив зазначені вище обставини, а також те, що автомобіль SKODA OCTAVIA д.п.з. НОМЕР_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432144 від 04.08.2023р., знаходився у тому ж місці де він його і залишив, що у свою чергу свідчить про те, шо автомобіль не перебував у русі. Із матеріалів адміністративної справи факт керування транспортним засобу не встановлено, із відеореєстратора вбачається, що працівники поліції вже спілкуються зі мною коли вказаний автомобіль був припаркований біля бордюру по вул. Андрія Первозванного, 22 в м. Вінниці. Даний відеозапис спростовує всі обставини, які зазначені працівниками поліції в протоколі.

Окрім того, з метою спростування обставин того, що апелянт об 04.08.2023р перебував у стані алкогольного сп`яніння, на протязі двох годин після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432144 від 04.08.2023 р. намагався зробити алкотест у комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради. По приїзді до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради 04.08.2023 р., орієнтовно о 02.00 год. він виявив, що дане приміщення було зачинено, до них ніхто не вийшов, очевидно по тій причині, що на той час була повітряна тривога.

Після закінчення повітряної тривоги 04.08.2023 р. орієнтовно о 07.00 год. він повторно приїхав до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради для того щоб я міг здати тест на наявність алкоголю в крові. Зазначені вище обставини в судовому засіданні Вінницького міського суду Вінницької області підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно висновку КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради від 04.08.2023 року під час медичного огляду було встановлено, що апелянт станом на 07.45 год. був тверезий.

Звертає увагу, що ні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ні в судовому порядку ним не визнано факту їзди автомобілем зі стоянки, що спростовує висновок суду в цій частині, та свідчення поліцейського Олександра Вусінського, який і складав протокол та рапорт. До того ж, суд першої інстанції не врахував зазначений адвокатом, який представляє мої інтереси у суді першої інстанції, правовий висновок Верховного Суду, зазначеного в постанові від 29.04.2020 р. по справі №161/5372/17, в якому вказано що, поліцейський є зацікавленою особою, а тому він не може бути допитаний в якості свідка.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Тишківський Л.С. підтримав клопотання та апеляційну скаргу, просив їх задовільнити.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку задоволенню підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені цього строку відмовлено.

Відповідно до ст.289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Оскаржувана постанова Вінницького міського суду Вінницької області винесена 13.10.2023 року.

16.10.2023 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Тишківським С.Л. отримано копію оскаржуваної постанови, що не спростовується матеріалами справи. 26 жовтня 2023 року апелянтом через поштове відділення було подано апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року. Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.11.2023 р. по справі 127/24779/23 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року, а апеляційну скаргу було повернуто. В подальшому він повторно звернувся до Вінницького апеляційного суду для оскарження постанови, однак постановою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 р. йому було повернуто апеляційну скаргу у зв?язку з тим, що клопотання про поновлення строку було вирішено, оскільки вже було предметом розгляду Вінницького апеляційного суду. Проте, апелянт вказував, що він не мав змоги раніше подати апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року, оскільки в період часу з 21 жовтня 2023 року по 26 жовтня 2023 року хворів, що підтверджується довідкою виданою КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської міської ради від 21.10.2023 року за №207.

Поновлення пропущеного строку повинно бути обґрунтованим, виключно за наявності поважних причин для цього.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга особи, що притягується до адміністративної відповідальсності ОСОБА_1 - задоволенню не підлягає.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що 04.08.2023 о 00 год 15 хв в м. Вінниця, по вул. А.Первозванного, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», під час безперервної відеофіксації на нагрудну камеру, результат огляду 0,76 ‰., чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Стаття 130 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, оцінив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Вину ОСОБА_1 підтверджують наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №432144 від 04.08.2023, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, роздруківкою алкотесту 6810 № 3484, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказане не спростовано ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та його представником при апеляційному перегляді.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою в сукупності, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень апелянта, що приміщення КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради о 02.00 год. 04.08.2023 р. було зачинено, до них ніхто не вийшов, очевидно по тій причині, що на той час була повітряна тривога, тому тестування він пройшов орієнтовно о 07.00 год., то суд не бере їх до уваги, оскільки у матеріалах справи наявний лист КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради, зі змісту якого вбачається, що установа працює цілодобово без вихідних, перерв. Також зазначено, що ОСОБА_1 медичний огляд проходив не за направленням поліції, а за самозверненням о 07.45 год. 04.08.2023 року

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а лише забирав з нього ключі від житла спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, де чітко вбачається, що на час зупинки автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , який був з увімкнутим двигуном та увімкнутими фарами, на водійському місці, перебував саме ОСОБА_1 , який пояснив, що переганяв автомобіль на невелику відстань. Погодився на проходження огляду на вживання алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер», та в подальшому щодо результату не заперечував, пояснивши , що раніше вживав слабоалкогольні напої.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження

На переконання апеляційного суду, особи уповноважені на вчинення таких дій, діяли в межах посадових інструкцій та обов`язків , у відповідності з законом.

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст.245,251,252,278,280,283 КУпАП, Конституцїї України, вірно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та наклав відповідне стягнення.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 6 ЄСПЛ, ст. ст. 276, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Бурденюк С.І.