Справа № 405/7912/23
провадження № 3/405/1698/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., за участю захисника адвоката Репела О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП фізичної особи НОМЕР_1 , який не працює та проживає по АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 610006 від 18.10.2023, 18.10.2023, о 23 год. 10 хв., в м. Кропивницькому по вул. Якуба Коласа, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model S, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся за вказаною в протоколі адресою, причини неявки до суду не повідомив.

Його захисник адвокат Репело О.В. в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заперечення відносно протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у яких просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 КУпАП.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Враховуючи наявність письмових заперечень захисника відносно протоколу, закінчення на момент розгляду передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи та наявність підстав для розгляду справи за даної явки та наявних у справі матеріалів.

За змістом ст. 9 КУпАП, єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, в даному випадку це Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Доказами повторності вказаного адміністративного правопорушення є довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Тобто, кваліфікуючого ознакою адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторність протягом року вчинення діяння, яке передбаченого ч. 2 4 цієї статті.

Натомість, до заперечень захисником ОСОБА_1 адвокатом Репелом О.В. подано копію постанови Кропивницького апеляційного суду від 12.01.2024, якою скасовано постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Отже, відсутність повторності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.ч. 2- 4 ст. 126 КУпАП виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 126, 247, 283-291 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП фізичної особи НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва