Справа № 301/4345/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2024 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Золотар М.М., при секретарі Симканич О.М., адвоката Микита М.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , вчительки початкових класів Зарічанської гімназії, українки, громадянина України,

за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ВАВ №823425 протягом жовтня-листопада 2023 року малолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично вчиняв булінг на території Зарічанської гімназії відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме принижував образливими словами, смикав за волосся, намагався вдарити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що є мамою малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається у 6-Б класі Зарічанської гімназії. В цій же гімназії вона працює вчителем початкових класів. ОСОБА_1 була першою вчителькою 6-Б класу та навчала дітей цього класу. З часу, коли клас дітей очолила інша вчителька, однокласники почали знущатись над сином, бити його, тощо. У зв`язку з частими скаргами сина на побиття однокласниками, ОСОБА_5 почав відмовлятися відвідувати заняття у школі, тому вона сказала йому, щоб на перервах він приходив до неї у клас. 10 жовтня 2023 року на перерві після 6-го уроку ОСОБА_5 не прийшов у клас до неї, тому вона пішла до нього в клас і побачила, шо син сидить в кутку класу, підпертий партою, а коли хоче вийти з-за парти, учні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 б`ють його, не даючи можливості встати та вийти із-за парти. З цього приводу ОСОБА_1 звернулась із скаргою до директора гімназії ОСОБА_8 , але у відповідь почула, що в усьому винуватий її син, щоб вона надала докази його побиття та, щоб не шукала ворогів. З цього приводу ОСОБА_1 з дозволу вчителів почала відвідувати уроки англійської мови, історії, трудового навчання. Але на педраді директор заборонив вчителям без його дозволу пускати сторонніх осіб на уроки. 16 листопада 2013 року після уроку інформатики (6-й урок) син ОСОБА_1 зайшов до неї в клас та повідомив, що не бажає йти на урок історії, бо його там б`ють. Відправивши сина у клас, ОСОБА_1 пішла за ним та побачила, що син, затулившись руками стоїть біля своєї парти та захищається від ОСОБА_9 , яка руками б`є його по обличчю. ОСОБА_1 відразу зателефонувала мамі ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , яка у відповідь сказала, що в даній ситуації винуватий її син. Розпитуючи батьків інших дітей про свого сина, ОСОБА_1 дізналася, що 02 листопада 2023 року учні, в т.ч. і ОСОБА_11 «ціпком» били її сина. Тому, з 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 перестала відправляти сина в школу.

20 листопада 2023 року у клас до ОСОБА_1 зайшли однокласники її сина та почали переконувати, що вони його ціпком не били, потім сказали, що так робити їм сказав директор і класна. Син ОСОБА_1 з 1-го класу дружив з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 йому подобається. Бувають випадки, коли він заігрує із ОСОБА_14 : то смикне за волосся, то пальцем штовхне її в спину. У відповідь ОСОБА_13 відповідає агресивною поведінкою - б`є його, чим викликає в процесі захисту нецензурну лайку.

З письмовими заявами-повідомленнями про знущання учнів над сином 17.11.2023 року, 20.11.2023 року ОСОБА_1 зверталась до директора гімназії, в яких вказувала на протиправну поведінку дітей щодо сина, відсутність реакції виховного характеру з боку класного керівника та просила прийняти відповідні міри.

У зв`язку з відсутністю належного реагування з боку керівництва гімназії, класного керівника, 27.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася з відповідними заявами до начальника відділу освіти Зарічанської сільської ради.

Звернення ОСОБА_1 до начальника відділу освіти Зарічанської сільської ради і стало причиною складання відносно ОСОБА_1 . Протоколу про адміністративне правопорушення -як помста за її дії.

У поведінці ОСОБА_4 відсутні дії, що вказують на булінг, а натомість присутнє загравання з дівчиною, яка йому подобається.

З вище наведених підстав вважає, що її в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, тому визнати її невинуватою, а провадження відносно неї на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Частиною 3 статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Таким чином, істотними ознаками булінгу є системність та насильницький характер діянь, які вчиняються.

Судом під час дослідження протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не містить зазначення суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Зокрема, у протоколі не зазначено в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. Суддя позбавлений можливості самостійно збирати докази на підтвердження або спростування обставин, викладених в протоколі.

Пунктами 2 та 4 ч. 1 ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Справи про адміністративні правопорушення повинні надходити на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб належно оформленими. За правильність та повноту їх оформлення відповідає орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №823425 від 06.12.2023 року слідує, що у протоколі суть правопорушення, передбаченого ч.3ст.173-4 КУпАП, викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу цього правопорушення, зокрема, в протоколі не зазначено, а чи мало діяння вчинене неповнолітнім ОСОБА_2 систематичний характер, з конкретизацією кожного випадку, місця та часу його вчинення.

Разом з тим, за змістом п.п 3-1 ч.1ст. 1 Закону України «Про освіту» типовою ознакою булінгу є в тому числі і систематичність (повторюваність) діяння.

Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №974779 від 24.11.2023 року неможливо встановити систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , оскільки у ньому зазначено лише період протягом жовтня-листопада 2023 року, при цьому дати та часу з вказівкою на час кожної події, які б свідчили про систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій, інспектором поліції не зазначено.

Інших жодних доказів, які б підтверджували систематичність вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій щодо неповнолітнього ОСОБА_3 до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін, у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді.

Дослідженими доказами встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт.

При цьому, слід вказати, що конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Таким чином, достатніх і переконливих доказів того, що неповнолітній ОСОБА_2 вчинив булінг (цькування) щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , що є необхідною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, не встановлено.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП та вважає, що провадження в даній адміністративній справі стосовно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст.173-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду на протязі десяти днів.

Суддя Іршавського

районного суду: Золотар М.М.