Провадження № 33/811/1842/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Комара М.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок гривень) в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 953925 та №953926 від 01 листопада 2023 року, 26.10.2023 року близько 18.30год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлював погрози, нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 26.10.2023 року близько 18.30год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності сина ОСОБА_3 , 2013р.н. висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю дитини, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На таку постанову ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2023 року щодо нього, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що переконливі докази, які б вказували на вчинення апелянтом будь-якого психологічного насильства щодо ОСОБА_2 у місці, часі та у спосіб що вказані у протоколах у матеріалах справи відсутні. Такі протоколи ґрунтуються на заявах потерпілої та її поясненнях, жодних пояснень свідків, відеозаписів чи інших належних доказів до протоколів не додано, судом не досліджувалися. Самі протоколи складено через 5 днів, щодо подій які нібито мали місце 26 листопада 2023 року. Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій із матеріалів справи не вбачається.

09 січня 2024 року ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу. Просить залишити постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення. Звертає увагу на те, що доказів винуватості ОСОБА_4 більш ніж достатньо. 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 здійснив фізичне та психологічне домашнє насильство щодо ОСОБА_2 у присутності їхнього малолітнього сина, який почав оговтуватися від перенесеного інсульту.

Такі докази не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості. Зазначає, що після інциденту, який мав місце 26 жовтня 2023 року у неї погіршилося самопочуття, що підтверджується медичними документами. Твердження апелянта про те, що конфлікт стався на підставі того, що ОСОБА_1 . І ОСОБА_2 перебували на стадії розлучення не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 дізналася про те, що її чоловік подав на розлучення 07 листопада 2023 року, а в описовій частині рішення суду про розлучення вказано про факт систематичного насильства у сім`ї з боку ОСОБА_1

02 лютого 2024 року представник ОСОБА_4 адвокат Комар М.В. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника адвоката Комара М.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_2 , яка таку заперечила, вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання представника ОСОБА_4 адвоката Комара М.В. про закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП, то апеляційний суд вважає таке безпідставним, оскільки постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року винесена у межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Апеляційний суд вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 953925 та №953926 від 01 листопада 2023 року складено із врахуванням наведених вище вимог Закону, відтак апеляційні доводи у цій частині до уваги не бере.

Також, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Таке зокрема підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 953925 та №953926 від 01 листопада 2023 року; заявою ОСОБА_2 від 28 жовтня 2023 року; поясненнями ОСОБА_2 від 28 жовтня 2023 року; заявою ОСОБА_2 від 29 жовтня 2023 року.

Таким чином, суддя першої інстанції суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини цієї справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ