Справа № 455/2647/23
Провадження № 3/455/42/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бущака Р.Є. та законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , учня 11 А класу Львівської української гуманітарної гімназії ім.О.Степанівни, зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.12.2023 року о 22 годині 47 хвилин в с.Топільниця по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, керував мотоциклом, марки «LIFAN KP 200» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 09.12.2023 року о 22 годині 47 хвилин в с.Топільниця по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, керував мотоциклом, марки «LIFAN KP 200», без посвідчення водія, тобто немаючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.п. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення. Щиро каявся.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , а також його захисник адвокат Бущак Р.Є. просили суворо не карати ОСОБА_1 , надали письмове клопотання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері. Разом з тим, адвокат пояснив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Вислухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 , його захисника та законного представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №652491 від 09.12.2023 року та серії ААД №548758 від 09.12.2023 року складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, вони підписані уповноваженою особою. Зауважень щодо правильності складання протоколу та достовірності відображеної в ньому інформації, ОСОБА_1 , його законний представник та його захисник у судовому засіданні не висловлювали.

Так, в протоколах, відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» викладена суть правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП, за якими складено протоколи.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, у ч.2 ст. 126 КУпАПпередбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДРУкраїни, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена протоколами про адміністративне правопорушення, серії ААД №652491 від 09.12.2023 року, серії ААД №548758 від 09.12.2023 року, рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області від 09.12.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СМР «Старосамбірська РЛ» від 09.12.2023 року, відеозаписом події від 09.12.2023 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 , 09.12.2023 року о 22 годині 47 хвилин в с.Топільниця по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, керував мотоциклом, марки «LIFAN KP 200» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та протоколу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КупАП, останній не має посвідчення водія, оскільки він його не отримував, тобто він не набув права керування транспортними засобами, а тому у розумінні п.1.10 ПДР України він не є водієм. За таких обставин, на думку судді, неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 при визначені адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП слід віднести до інших осіб та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки санкція статті ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами для категорії суб`єктів данного адміністративного правопорушенння інших осіб.

Щодо заявленого клопотань законного представника та захисника особи правопорушника, у яких вони просить при накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 застосувати положення статті 24-1 КУпАП, оскільки останній є неповнолітньою особою, суддя приходить до наступних висновків.

Суддя також оцінює поведінку особи під час складання протоколу, а саме те, що останній неодноразово намагався уникнути складання протоколу.

Окрім того, враховуючи можливість передачі ОСОБА_1 , під нагляд своєї матері ОСОБА_2 , суддя враховує те, що ОСОБА_1 фактично і так знаходиться лише під її наглядом, що не вплинуло на його поведінку та призвело до вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; доган або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2017 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

При вирішення данного клопотання суддя враховує, що неповнолітнім ОСОБА_1 вчинено правопорушення, які підпадають під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.33, 35 КУпАП, суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За вищевикладених обставин суд дійшов до висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП на загальних підставах в межах санкції даної статті, оскільки на думку суду, саме таке стягнення є необхідним та достатнім для досягнення передбаченою статтею 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП обрати йому стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул.Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови проголошено о 11:30 год. 05.02.2024 року.

Суддя Пошивак Ю.П.