ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9911/23

Пров. №3/766/239/24

01 лютого 2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Уланів Хмельницького району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старший офіцер відділення групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_2 , майор,

за ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського міського суду Херсонської області 03.11.2023 року надійшли матеріали адміністративної справи з Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення:

З 28.08.2022 майор ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника штабу-перший заступник командира військової частини НОМЕР_3 , майор.

Будучи військовослужбовцем, начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 11, 16, 68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військовій присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватись Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу батальйону, відсутності знання про справжній справ у підрозділах частини та про хід виконання поставлених перед ними завдань.

Відповідно до вимог ст. 69 Статуту постійно знати про наявність особового складу, наявність і стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів, а також щоденно керувати веденням їх обліку в батальйоні, забезпечувати додержання штатної дисципліни та раціональне службове використання особового складу відповідно до набутого фаху; організовувати роботу штабу й щоденно керувати нею; узгоджувати роботу заступників командира бригади (полку, окремого батальйону), начальників родів військ і служб; знати про справжній стан справ у підрозділах бригади, голку, окремого батальйону), а також про хід виконання перед ними завдань.

Положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Відповідно до абз. З пункту 15 розділу ї Порядку виплати грошово забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 . 260, грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, на начальника штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 , покладаються організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 та ст. 425 КК України він являється службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

12.06.2023 військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 був направлений начальником медичної служби-медичного пункту військової частини НОМЕР_3 лейтенантом ОСОБА_3 на стаціонарне лікування до ВМКЦ ПР у м.Одеса. В результаті звірки з ВМКЦ ПР 07.08.2023 було встановлено, що солдат ОСОБА_2 не прибув на лікування куди був направлений медичною службою військової частини НОМЕР_3 12.06.2023 згідно направлення.

04.10.2023 солдат ОСОБА_2 самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

З відповіді на запит до ВМКЦ ПР від 03.10.2023 №548/7079, стало відомо, що солдат ОСОБА_2 , у ВМКЦ ПР міста Одеса у період з 12.06.2023 по 03.10.2023 на лікуванні не знаходився.

Згідно довідки про доходи від 30.09.2023 №6184 (переплата грошового забезпечення) солдату ОСОБА_2 , за період з 12.06.2023 по 07.08.2023 надлишково було сплачено грошове забезпечення та додаткова винагорода, яка склала у загальній сумі 41172,60 грн.

Тобто, солдат ОСОБА_2 незаконно отримав грошове забезпечення за червень та липень 2023 року.

Враховуючи викладене, начальник штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 12.06.2023 достовірно знаючи свої обов`язки передбачені зазначеними вище законодавством та відомчими нормативно-правовими актам і інструкціями та наказами, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, допустив їх порушення, а саме не забезпечив належний контроль, виконання прямих наказів командування, відсутності про справжній стан справ у підрозділах частини та про хід виконання поставлених перед ними завдань.

Неналежне виконання своїх посадових обов`язків має прямий причинний зв`язок із наслідками у вигляді порушення встановленого порядку проходження військової служби, в частині належного виконання обов`язків військовослужбовців, а саме надлишково було сплачено грошове забезпечення та додаткова винагорода, яка склала у загальній сумі 41 172 грн.

Таким чином, у період з 12.06.2023 по 07.08.2023 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів, порядків та інструкцій, в умовах особливого періоду, не знав справжній стан справ у підрозділах частини та не контролював хід виконання поставлених перед ними завдань, що призвело до безпідставного нарахування солдату ОСОБА_2 грошового забезпечення та додаткової винагороди за період ухилення від військової служби на загальну суму 41 172,60 грн, як наслідок заподіяв шкоду державі, чим зчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені факти повністю підтверджені доданими до протоколу актом службового розслідування від 24.10.2023 року.

Вимогами ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

20.11.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Чужиковим Д.Ю. подано додаткові пояснення у справі, у яких вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні 15.01.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Чужиков Д.Ю. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судове засідання 01.02.2024 року ОСОБА_1 та його захисник не прибули, про причини не явки суд не повідомляли.

Відповідно до приписів ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Крім того, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної статті є бланкетною, оскільки не розкриває та не містить визначення конкретної дії чи бездіяльності, за які настає відповідальність, це порушення пов`язане з поняттям військової служби і для визначення ознак правопорушення положення статті відсилають до інших нормативно-правових актів, порушення яких призвело до вчинення зазначеного проступку.

Поняття військової служби наведено в ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Нормами ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-15 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає її недбале ставлення до військової служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності, яка порушує порядок проходження військової служби, визначений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» або, відповідно до ч.4 ст.2 вказаного Закону, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому ж проявилось недбале ставлення військовослужбовця ОСОБА_1 до військової служби, не деталізовано виконання яких конкретно посадових обов`язків було ним проігноровано, є лише посилання на загальні норми Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту тощо.

Також в протоколі не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за якою складено протокол, суть повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився.

Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення. У порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не зазначено в чому саме проявилась недбалість, належно не викладено і не конкретизовано, у чому саме полягали дії особи та у чому саме полягало вчинення нею адміністративного правопорушення, наведення в протоколі тих обставин, що ОСОБА_1 , проявив безвідповідальне ставлення щодо незнання справ у підрозділах бригади, само по собі не містить складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 67, 69 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командир бригади, як і його заступник також зобов`язаний знати про дійсний стан справ у підрозділах бригади.

Об`єктивна сторона даного правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до військової служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до військової служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно акту службового розслідування, начальник медичної служби - медичного пункту в/ч НОМЕР_3 , 07.08.2023 року, направив відповідний рапорт своєму безпосередньому керівнику, яким згідно статті 87 Статуту є саме командир бригади. Отже стає незрозумілим, наявність нормативної визначеності між невиконанням своїх обов`язків начальником медичної служби та обізнаністю ОСОБА_1 про стан справ у підрозділі. В матеріалах справи не міститься наказів, інструкцій тощо, які б вказували на обов`язок останнього здійснювати контроль за лікуванням військовослужбовцями, або контролювати роботу медичної служби.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що , при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В протоколі також відсутнє посилання, до яких саме обов`язків військової служби недбало поставився ОСОБА_1 , яким нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України або іншими нормативно-правовими актами вони визначені. Функціональні обов`язки, які є додатком до протоколу не містять по-перше: про ознайомлення ОСОБА_1 зі своїми обов`язками, і по-друге: не містить чітко визначеного обов`язку - особисто перевіряти знаходження військовослужбовців на лікуванні в інших медичних закладах.

В свою чергу результати службового розслідування не дозволяють встановити закріплений алгоритм дій начальника штабу-заступника командира військової частини в/ч № НОМЕР_4 ОСОБА_1 щодо обізнаності про реальний стан справ у підрозділі, як саме начальника штабу-заступника командира військової частини. Надані суду внутрішні нормативні документи регламентують лише загальні положення організаційних та розпорядчих функції, які визначені в Статуті внутрішньої служби ЗСУ. Вчинене ОСОБА_1 діяння, відображене у протоколі, не охоплене диспозицією ст.172-15 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 172-15, 247, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду, через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. В. Ус