Справа № 526/3762/23
Провадження № 3/526/21/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І.

адвоката Сергієнка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вечірчино Гадяцького р-ну, громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП невстановлений,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

19 вересня 2023 року о 01 год. 19 хв. ОСОБА_1 в м. Гадяч по вул.Полтавська керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ TF69YO, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацію рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано відеозапис на технічний засіб - боді камери.

ОСОБА_1 показав суду, що того вечора він не керував транспортним засобом, бо вживав спиртне, а попросив друга перегнати автомобіль додому з Сарського перехрестя до ДРАЦС. Вже повертаючи в двір поліцейський автомобіль ввімкнув мигалки, друг злякався і втік, а він не встиг, тому вилазив через водійські дверцята і втікав. Його затримали працівники поліції і відвезли до райвідділу, на місці зупинки пройти освідування ніхто не пропонував, лише у райвідділі, де він відмовився від такого огляду. В подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, за участю захисника, справу просить закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Сергієнко В.І. вказав на недостатність доказів щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та безпідставність складення протоколу, оскільки немає доказів, які б прямо вказували, що ОСОБА_1 керував автомобілем, направлення для медичного огляду у мед закладі йому не видавалось і протокол не був складений на місці вчинення правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що водій автомобіля ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на приладі Драгер під відеозапис, безперервним відеозаписом з боді камери, постановою про накладення адміністративного стягнення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн за ч.1 ст. 126 КУпАП, яка не була оскаржена та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису. Який розпочинається о 1 годині 17 хвилин вбачається, що автомобіль світлого кольору рухається вулицями міста попереду поліцейського автомобіля та заїжджає у двір багатоповерхового будинку. Після зупинки автомобіля відкриваються двері з водійської сторони, звідки вибігає особа та намагається втекти з місця події, але затримана працівниками поліції, оскільки здійснювала супротив. О 1 год.13 хв. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та від медичного огляду в лікарні. Оскільки він називав себе різними іменами та не надавав поліції ніяких документів, тому був затриманий та доставлений до райвідділу, де йому повторно о 1.49 год. було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння і о 1.50 год. він відмовився від проходження огляду. Відеозапис здійснено безперервно в режимі реального часу, а тому піддавати його сумніву немає підстав. На протязі всієї процедури затримання та складання документів ОСОБА_1 стверджував, що хтось інший керував транспортним засобом, проте такі дані не зафіксовані під час відео зйомки, в автомобілі знаходилась лише особа, яка відкривала водійські дверцята та виходила з автомобіля. Крім цього, під час огляду салону автомобіля на пасажирському сидінні знаходились різні речі: зарядний пристрій, папери і т.п., що відповідно унеможливлює знаходження там іншої особи.

Крім того ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування 19.09.2023 вказаним транспортним засобом, не пред`явивши посвідчення водія. Постанова набрала законної сили і має в даному випадку преюдиційне значення, тобто факт керування особою транспортним засобом, підтверджений рішенням компетентного органу, яке не оскаржено ОСОБА_1 .

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 суду в ході розгляду справи надано не було, як і не забезпечено явку свідка, який ніби то керував даним авто.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП поліцейським Бурячок Р.С. роз`яснено.

Суд критично відноситься до позиції сторони захисту з приводу відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такий факт чітко зафіксовано відеозаписом. Направлення на огляд до медичного закладу було складено поліцейським 19.09.23 о 1.56 год, однак від отримання будь яких документів ОСОБА_1 відмовився, дане направлення наявне в матеріалах, доданих до протоколу. Суд також звертає увагу сторони захисту на ту обставину, що освідування на місці зупинки та протокол про адміністративне правопорушення не міг бути складений на місці зупинки, оскільки ОСОБА_1 через намагання втекти був затриманий та доставлений до райвідділу для встановлення особи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком водія, а не його правом.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 38, 401, 1222, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

- ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року

Головуюча: Л. В. Максименко