ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3974/23 Номер провадження 33/814/529/24Головуючий у 1-й інстанції Третяк О.Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Яковенко Г.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп,

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Цією постановою військовослужбовець ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 24 жовтня 2023 року о 07 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 прямував до військової частини в АДРЕСА_1 , де несе службу в якості військовослужбовця в умовах воєнного стану перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. О 7 годині 30 хвилин представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено ОСОБА_1 , який прямував на службу на автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 та направлено до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Було проведено медичний огляд ОСОБА_1 , результати якого стали відомі 12 листопада 2023 року, так як в цей день надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок огляду перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2024 року, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у справі відсутній жодний доказ того, що лікар взагалі не оглядав і висновок був виготовлений виключно на клінічному аналізі сечі.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що притягнення до адміністративної відповідальності було здійснено з грубим порушенням права на захист та після спливу строків давності, що суперечить контексту національних і міжнародних норм права та практиці ЄСПЛ.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасника справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року о 07 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 прямував до військової частини в АДРЕСА_1 , де несе службу в якості військовослужбовця в умовах воєнного стану перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. О 7 годині 30 хвилин представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено ОСОБА_1 , який прямував на службу на автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 та направлено до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Було проведено медичний огляд ОСОБА_1 , результати якого стали відомі 12 листопада 2023 року, так як в цей день надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок огляду перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії КИП/М № 255 від 12.11.2023 року (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду стосовно ОСОБА_1 від 24.10.2023 року, де вказано що той перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.6), копією військового квитка на ім`я ОСОБА_1 про його перебування на військовій службі (а.с.9-12), витягом з наказу військової частини № 117 від 29.04.2022 року про прийняття на службу (а.с.7), медичним оглядом № 2007 від 24.10.2023 року стосовно ОСОБА_1 про перебування в стані наркотичного сп`яніння (а.с.33) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

В цій частині суд погоджується із висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, тягне за собою відповідальність, передбачену частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Аналіз вищенаведеної норми дозволяє дійти висновку, що існує три основні диспозиції: 1) вживання алкогольних напоїв і т.д.; 2) поява військовослужбовців і т.д. у стані сп`яніння або виконання ними обов`язків військової служби у такому стані; 3) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Із матеріалів справи в сукупності вбачається, що ОСОБА_1 прямував до військової частини в АДРЕСА_1 , де несе службу в якості військовослужбовця в умовах воєнного стану перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», було проведено медичний огляд ОСОБА_1 , результати якого стали відомі 12 листопада 2023 року, так як в цей день надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок огляду перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно із ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року №329, протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд не бере до уваги, адже матеріалами справи у сукупності дане твердження спростовується.

Відповідно до п.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців зокрема обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.

Згідно із п.13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до п.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із п.241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Положеннями п.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Крім того, із аналізу диспозиції статті 172-20 КУпАП вбачається, що існує обов`язок військовослужбовця пройти огляд на стан сп`яніння за вимогою командира.

Отже, суд першої інстанції, при аналізі матеріалів справи у сукупності, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив зазначені вище норми, а тому законно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив наступне: «Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення». До того ж, ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3ст.172-20 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки правопорушення мало місце 24 жовтня 2023 року, то на момент розгляду справи в суді першої інстанції передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20КУпАП слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката захисника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2024 року - скасувати. Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин