Справа № 210/525/24
Провадження № 3/210/463/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянула матеріали, які надійшли з ВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАД №347161 від 19.01.2024 року, 13.01.2024 р. близько 18 год. 39 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , а саме вчинила сварку, чим порушила ЗУ 2229 від 04.12.2017 р., за що передбачено покарання у відповідності до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 347161, 13.01.2024 р. близько 18 год. 39 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , а саме вчинила сварку.

Відповідно до доданого до протоколу пояснення гр. ОСОБА_1 , остання вказала, що 13.01.2024 близько 18.00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 у неї з матір`ю виник конфлікт, який продовжувався декілька хвилин. Діти злякались сварки та викликали поліцію. Рики не розпускала, лише спілкувалась з матір`ю на підвищених тонах через сварку.

Крім того, відповідно до письмового пояснення гр. ОСОБА_2 , остання вказала, що 13.01.2024 близько 18.30 год. за адресою її проживання: АДРЕСА_1 у неї з донькою стався конфлікт, який тривав декілька хвилин. Крім сварки нічого не було. Після сварки всі розійшлися по своїм кімнатам

З вказаного протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , та доданих до нього документів не вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, та не містяться обставини, які б свідчили, що сімейний конфлікт, під час якого остання діяла з умислом завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілій гр. ОСОБА_2 .

Сам конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не свідчить про вчинення насильства, побутова сварка не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутності складу адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення не може бути накладене, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена, а наявність конфлікту між нею та її матір`ю не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.245,247,270, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко