Справа № 737/15/24
Провадження № 3/737/82/24
П О С Т А Н О В А

02 лютого 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

за участю секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В період часу з вересня 2022 по 18.10.2023 року ОСОБА_1 , яка згідно Рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 07.09.2022 № 94 призначена опікуном над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого підопічного ОСОБА_2 , а саме не піклуючись про його духовний і моральний розвиток не виховує його в дусі поваги до прав і свобод іншої людини і громадянина, як наслідок ОСОБА_3 перебуваючи в період з 28.09.2023 по 18.10.2023 в ДП «Міжнародний дитячий центр «Артек» за адресою, м. Київ, Пуща водиця, 14 лінія, у вечірній час, в кімнаті де проживав, в присутності інших дітей, вчиняв непристойні дії сексуального характеру по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вплинуло на психологічний стан останнього.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, повідомила, що з 2022 року вона рішенням виконкому Куликівської селищної ради є опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_2 , якому 11 років. Мати ОСОБА_3 за станом здоров`я не може приймати участь у його вихованні. Батько ОСОБА_3 записаний в свідоцтво про народження дитини зі слів матері. Вона є пенсіонером, отримує пенсію за віком. Зазначила, що ОСОБА_3 створені всі умови для проживання та розвитку, вона постійно проводить з ним виховну роботу, контролює в школі. Вказує, що восени 2023 року вона відправила онука за направленням служби у справах дітей до дитячого центру «Артек» в ОСОБА_5 водиця на оздоровлення та відпочинок. Після повернення з табору, ОСОБА_3 не розповідав їй нічого про те, що там відбувалось. Згодом від поліції їй стало відомо, що під час перебування в таборі ОСОБА_3 вчинив розпусні дії щодо іншого хлопчика, з яким проживав в кімнаті. До цього часу ОСОБА_3 подібних дій не вчиняв, жодних скарг на нього від вчителів або батьків інших дітей не надходило. Після цього випадку вона постійно проводить з ОСОБА_3 бесіди, спрямовані на виховання дитини в дусі поваги до інших.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Протокол на ОСОБА_1 складений за ухилення від батьківських обов`язків щодо свого малолітнього підопічного ОСОБА_2 , які полягали в тому, що ОСОБА_1 всупереч ст.150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не виконала свій обов`язок щодо виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, внаслідок чого дитина вчинила аморальні дії.

Факт невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо виховання дітини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №953159 від 28.12.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , матеріалами перевірки ЄО № 44957 від 14.11.2023 за заявою ОСОБА_6 з приводу вчинення неправомірних дій зі сторони неповнолітнього ОСОБА_7 по відношенню до своїх однолітків, яка мала місце з 28.09.2023 по 18.10.2023.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого нею правопорушення, визнання нею своєї вини, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним та не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_8 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.А. Кореньков