КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2334/2024 Головуючий суддя у суді першоїінстанції: Пономаренко А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участі захисника Ванджурака Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 20.07.2023 року о 17 год. 20 хв.в м. Києві по вул. Прирічна, 32 керував транспортним засобом «Hyndai Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покрову обличчя, хитка хода); від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Оболонського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року, захисник Ванджурак Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обгрунтовує свої доводи тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів допущенні такі порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливлюють притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом та факту відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених в ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 460896 від 20.07.2023 року, ОСОБА_2 20.07.2023 року, о 17 год. 20 хв. в м. Києві, по вул. Прирічна, 32 керував транспортним засобом «Hyndai Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покрову обличчя, хитка хода); від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у адміністративних матеріалах докази, зокрема: відеозапис, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 460896 від 20.07.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого убачається, що ОСОБА_2 відмовився від доставлення до закладу охорони здоров`я, засвідчивши своїм підписом, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що поліцейськими ОСОБА_2 роз`яснено процесуальні права та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» та у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_2 відмовився, що засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 460896 від 20.07.2023.

Крім того, суд надає оцінку тому, чи керував транспортним засобом ОСОБА_2 . Так, з наданого відеозапису вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_2 не перебував в транспортному засобі, але транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Hyndai», моделі «Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був припаркованим на узбіччі дороги, що дає підстави вважати, що саме цим транспортним засобом керувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, бо поряд із транспортним засобом були пасажири, які очікували ОСОБА_2 . На дослідженому відеозаписі також видно, що ОСОБА_2 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, а навпаки, здійснював активні дії, спрямовані на уникнення проходження огляду у передбаченому законом порядку.

Наведені докази є належними у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції у порушення положень ч. 3 ст. 266 КУпАП не запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоровя після проведеного огляду за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», є неспроможними.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП саме у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

А, отже у ході дослідження відеозапису, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог ст. 266 КУпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Олена СІТАЙЛО