ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2251/24 Справа № 190/1019/24 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новозалісся П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 в ,

якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 02.05.2024 року о 10.20 год. по АДРЕСА_2 на мобільний телефон ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 та умисно висловлював погрози та словесні образи в сторону своєї дружини ОСОБА_1 , що проживає разом з ним, чим спричинив психологічне насильство, із-за чого могла бути спричинена шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження цієї постанови, оскільки рішення суду приймалось за відсутності потерпілої. Копію постанови отримала лише 01.08.2024 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- вона була позбавлений судом першої інстанції права на захист, так як розгляд справи відбувся за її відсутності, без належного повідомлення про час розгляду справи;

- матеріали справи містять докази на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Потерпіла ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності потерпілої ОСОБА_1 , яка не була повідомлена про розгляд справи, відповідно до матеріалів справи потерпіла копію постанови отримала 01.08.2024 року ( а.п. 24), а апеляційну скаргу подала 12.08.2024 року, дотримавшись десятиденного строку її оскарження, так як останній день для подачі апеляційної скарги припадає на 11.08.2024 року, що є вихідним днем (неділя).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Висновок суду про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_3 з посиланням на обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , в якому не відображено ознак об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення .

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство- форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на мобільний телефон ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 та умисно висловлював погрози та словесні образи в сторону своєї дружини ОСОБА_1 , що проживає разом з ним, чим спричинив психологічне насильство, із-за чого могла бути спричинена шкода психологічному здоров`ю.

Невід`ємною складовою інкримінованого правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Особливостями ознак домашнього насильства є:

- наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства);

- системна основа;

- повна влада та контроль над постраждалою особою;

- насильницькі дії у відносинах між близькими людьми;

- якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із наданих працівниками поліції доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_3 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього, в протоколі під час його складання не встановлено, чи викликали дії ОСОБА_3 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також відсутні ознаки повторюваності в часі множинних видів насильства чи їх системної основи, так як будь-які звернення потерпілої щодо неправомірної поведінки ОСОБА_3 до 02.05.2024 відсутні.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173- 2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Долучені матеріали щодо отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень та внесення до ЄРДР відомостей за ч.1 ст.125 КУпАП не спростовують висновків суду, оскільки стосуються події, що мала місце 08.08.2024 року, тобто після прийняття судового рішення.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що потерпіла була позбавлений судом першої інстанції права на доступ до суду, так як розгляд справи відбувся без її участі, що призвело до порушення її прав, - не є підставою для скасування правильного по суті рішення , так як ОСОБА_1 скористалась правом апеляційного оскарження та реалізувала надані їй права.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити потерпілій ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_3 , якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко