Номер провадження: 33/813/155/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

захисника Паук А.І.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Паук А.І. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 11.07.2023 року, о 04 год 30 хв, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz СLА 250» державний номерний знак « НОМЕР_1 » у м. Одесі по вул. Профспілкова 28А, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник Паук А.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник вказує, що місцевий суд дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не здійснив повного та всебічного дослідження обставин справи, не дав об`єктивної оцінки доказам, не врахував відсутність доказів щодо керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що вперше апеляційну скаргу було подано вчасно, однак постановою Одеського апеляційного суду від 23.10.2023 року вона була повернута, що стало підставою для повторного звернення з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 , однак за участю її захисника Паук А.І., який не заперечував проти здійснення розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Захисник повідомив суду, що його підзахисна обізнана про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, вперше апеляційна скарга подана захисником 06.10.2023 року, однак повернута постановою Одеського апеляційного суду від 23.10.2023 року, у зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги, що передбачено ст.271 КУпАП.

Повторно апеляційна скарга подана захисником 08.11.2023 року через канцелярію Малиновського районного суду м. Одеси (електронна пошта), про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду ЕП-25878.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно протоколу серії ААД №506785 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі, які фактично не заперечувала сама особа, що зафіксовано на БК №470939, 473744.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема щодо відсутності доказів керування транспортним засобом, суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено на місці події, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу.

З відеозаписів чітко вбачається послідовність подій, які відбувались 11.07.2023 року, а саме:

-спілкування працівників патрульної поліції з громадянкою ОСОБА_1 , яка перебувала в авто із заведеним двигуном та зазначила, що лише перепаркувала авто;

- з урахуванням наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак остання відмовилася пройти такий огляд.

За наведених обставин, дослідженні судом докази спростовують доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції під час керування нею транспортним засобом під час комендантської години, доставлена в відділення поліції, потім відпущена з вказівкою працівників поліції перепаркувати її автомобіль, що було провокацією з боку поліцейських з метою складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, апеляційний суд визнає безпідставними з огляду на таке.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 , який зазначив, що громадянка ОСОБА_1 , 11.07.2023 року, під час комендантської години була зупинена працівниками патрульної поліції на вулиці Іцхака Рабіна в м. Одесі та доставлена до відділу поліції, де відносно неї було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Оскільки вказана особа була зупинена як пішохід, після складання протоколу працівники поліції останню не підвозили на будь-яку адресу та більш того не надавали їй вказівки перепарковувати її автомобіль.

Таким чином, пояснення свідка ОСОБА_2 спростовують доводи захисника про штучне створення працівниками поліції підстав для складання протоколу за ст.130 КУпАП.

Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису з боді-камер та пояснень свідка ОСОБА_2 , апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не надано.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого остання категорично відмовилася слід констатувати, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т.130 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику Паук А.І. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Паук А.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватою за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський