Єдиний унікальний № 371/134/24
Номер провадження № 3/371/173/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Карапиші, Миронівського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, одруженого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2024 року близько 09 год. 000 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 умисно висловлював образи та виганяв з будинку свою доньку ОСОБА_2 . Чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що будь-якого насильства в сім`ї не вчиняв, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вчинення ним даного адміністративного правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому полягав психологічний характер скоєного насильства, яким чином могла бути завдана чи була завдана шкода здоров`ю потерпілій, так як в вечері була сварка.

Вислухавши думку ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст. 245 КУпАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення застосовується презумпція невинуватості, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року), а відтак, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ за № 579028 від 27.01.2024 року, 26 січня 2024 року близько 09 год. 000 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 умисно висловлював образи та виганяв з будинку свою доньку ОСОБА_2 . Чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Разом з цим, слід констатувати, що при встановленні фактичних обставин та складанні протоколу, особою, яка його склала, не з`ясовано чи в результаті нецензурних висловлювань було вчинено дамашнє насильство, якого виду, характеру та з якою метою було вчинено домашнє насильство, якої шкоди завдано (і чи завдано) фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Вказані обставини мають важливе значення для встановлення наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак, протокол даних відомостей не містить.

Водночас, ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, повністю заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснення потерпілої ОСОБА_2 суддя оцінює критично, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що між нею та ОСОБА_1 наявні неприязні відносини, взаємні конфлікти, провокації з обох сторін, що породжує сумнів у об`єктивності його показань.

Не є належним та допустимим доказом також доданий до матеріалів справи та досліджений в ході її розгляду диск з аудіозаписом, оскільки з нього неможливо достовірно ідентифікувати час, дату, місце здійснення запису, його походження.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, належним чином оцінивши зібрані докази, суддя прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 та наявність в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена належними та допустими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.О.Кириленко