САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/48/24
Провадження №3/726/88/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП України ,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2024 року серії ААД №387856, головний спеціаліст ОСОБА_1 звинувачується у тому, що будучи відповідальною особою Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства, у питаннях ремонту та утримання міських доріг, завчасно не вжив заходів щодо своєчасного попередження водіїв про небезпечну ділянку дороги та не позначив дорожніми знаками, внаслідок чого громадянин ОСОБА_2 здійснив наїзд на яму, транспортним засобом «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги, п. 1.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав до суду письмові пояснення у справі де зазначає, що протокол було складено з численними порушеннями, зокрема поза межами встановленого строку для його складання, йому не було розяснено його прав, протокол не містить відомостей про потерпілих осіб, акт огляду складено без участі свідків та представників Чернівецького міськШЕП. Провадження у справі просив закрити.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, статтею 140 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт.

Згідно частини 4 цієї норми,відповідальність за вказане правопорушення настає у випадку порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому ч.ч. 1, 2, 3ст.140 КпАП України є бланкетними нормами, оскільки ними передбачено порушення певних норм, правил, стандартів, порядку, узгодження з МВС України проведення певних робіт, порушення нормативів щодо обладнання місць проведення робіт, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КпАП України, з огляду на диспозицію цієї правової норми, можуть бути як громадяни, так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п. 1.5ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Статтею 14 КпАП України передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Дослідивши наявні матеріали справи, приходжу висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд суттєвих процесуальних порушень, у зв`язку із чим, такі докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачений «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, відтак такий та його невід`ємні складові, повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 269 КУпАП передбачено, що, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Із протоколу встановлено, що у графі "гр-ну ОСОБА_1 " роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» - відсутній його підпис. Наведене свідчить про те, що йому не було роз`яснено його права, що є порушенням його права на захист.

Крім цього, у графі «свідки чи потерпілі» відсутні будь-які відомості. Враховуючи, що адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 140 КУпАП наступає виключно у випадку наявності певних наслідків, зокрема пошкодження транспортних засобів, відсутність потерпілої сторони ставить під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 4 вказаної статті.

Матеріали справи не містять також протоколу огляду автомобіля чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували пошкодження транспортного засобу, що також ставить під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зокрема у частині настання наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу, що є невідємною умовою для притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Крім того, всупереч вимог вищевказаної інструкції, під час складання акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, був відсутній представник підрозділу із експлуатації доріг, який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки. Згідно з актом, обстеження було проведено сержантом поліції ОСОБА_3 , підписаний ним у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 05.12.2023 року у період часу із 08:00 до 08:50 год.

Судом встановлено також і порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки вказаний протокол про адміністративне правопорушення був складений 03.01.2024 року, тобто поза межами 24-годинного строку з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, яка була встановлена.

Таким чином, на переконання суду, інспектором при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, не було встановлено всіх обставин, що мають значення у справі, не долучено необхідних матеріалів, які б дали можливість здійснити повний та об`єктивний розгляд даної справи. Відтак протокол про адміністративне правопорушення та вказаний акт обстеження не є належними, допустимими та достовірними доказами у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяги на себе функцію щодо збирання доказів.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у зв`язку із чим, провадження у справі підлягає закриттю закриттю на підставі п.1 ст.247КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, ч. 4 ст. 140, 247, 254, 268, 280, 245, 247, 278, 251-252, 256, КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук