ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1573/24 Справа № 210/2252/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Кулініч Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соляника І.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року, 15 квітня 2024 року приблизно о 00:05 год. у АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та вибивав двері сусідам в наслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян, чим своїми діями вчинив дрібне хуліганство. Дії кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Крім того, 15 квітня 2024 року приблизно о 00:10 год. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження, вимогу про припинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, виражався нецензурною лайкою. Зафіксовано на БК 799904. Дії кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

Також, 14 квітня 2024 року приблизно о 23:00 год. у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою своїй матері гр. ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, порушив ЗУ «Про домашнє насильство від 07.12.2017р.». Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.

На вказану постанову суду представником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Соляником І.М., подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП. Зазначає, що свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відкликані раніше подані свідчення. Вважає, що наявні у матеріалах справи докази не підтверджують провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 , особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Соляник І.М. повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Соляник І.М надали заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції. підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Даний факт підтверджується тим, що 14 квітня 2024 року о 23:36:00 на лінію "102" КУпАП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що сусід ОСОБА_1 в неадекватному стані, б`є свою матір та тітку, повибивав вікна в під`їзді по АДРЕСА_1 , куди було направлено патруль Мередіан-471 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно з положеннями КУпАП, громадським місцем визначено частину чи частини будь-якої будівлі, споруди, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, у тому числі під`їзди, підземні переходи і стадіони.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що ОСОБА_1 , нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, порушив спокій громадян, у тому числі й бив вікна у під`їзді, тобто у громадському місці продемонстрував зневагу і проігнорував гідність інших людей, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката, що в діях ОСОБА_1 , нібито, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, спростовуються матеріалами справи у сукупності, у тому числі й повідомленням сусідів, які були очевидцями конфлікту та, які викликали працівників поліції для припинення протиправних дій ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 385788 від 15 квітня 2024 року, ВАД № 209019 від 15 квітня 2024 року, складеними уповноваженою особою, в яких викладені обставини вчинених правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, до ОСОБА_1 застосовувалися заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, а саме адміністративне затримання, що підтверджується протоколом АА № 195138 від 15.04.2024 року про адміністративне затримання, складеного на підставі статті 261 КУпАП.

З відеозапису, який міститься в матеріалах адміністративної справи, вбачається факт зухвалої поведінки гр. ОСОБА_1 , який веде себе досить агресивно, погрожує працівникам поліції, чинить опір. Крім того, з відеозапису також вбачається, що в помешканні окрім ОСОБА_1 також знаходяться дві жінки, які досить налякані поведінкою ОСОБА_1 та на прохання працівників поліції надати письмові пояснення зазначають, що бояться дій ОСОБА_1 , який знову може вичинити відносно них дії фізичного та психологічного характеру.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд І інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП повністю доведена, адже працівники поліції прибули за адресою мешкання ОСОБА_1 за викликом сусідів, які повідомили, що останній не лише вчинив сварку, а й повибивав вікна у під`їзді та висували законну вимогу припинити такі дії, які мали вночі, а саме після 23:00 години 14 квітня 2024 року. Також сусіди повідомили, що останній поводив себе зухвало, агресивно, висловлював погрози в бік працівників поліції, маючи на меті ухилитись від виконання законних вимог. У апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів пояснення сусідів, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою, жодних протиріч не мають.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги адвоката, що свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відкликані раніше подані свідчення, оскільки письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викладені друкованим шляхом без зазначення в них паспортних даних останніх та без долучення копії паспорту. Підпис, який міститься в письмових поясненнях долучених гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жодним чином не підтверджує особу останніх та факту добровільності надання цих письмових пояснень.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що громадянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні І інстанції або під час апеляційного розгляду присутніми не були, пояснення суду не надавали, клопотань про розгляд справ без їх участі до суду не надходило, а тому суд позбавлений можливості встановити правдивість їх заяв, враховуючи що останні не попереджались про відповідальність за надання неправдивих показів.

Крім того, заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є ідентичними, надрукованими заздалегідь та спростовуються дослідженим відеозаписом з боді камер поліцейських, на яких задокументовано поведінку ОСОБА_1 , демонстрацію ним зухвалості та агресивної поведінки, злісну непокору працівникам поліції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості, достатності та поза розумним сумнівом підтверджують провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КпАП України.

Що стосується клопотання адвоката адвоката Соляника І.М. стосовно закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, може бути накладено протягом 3 місяців з дня їх вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, 14 - 15 квітня 2024 року, суд І інстанції визнав його винним у скоєному та застосував на нього адміністративне стягнення - 20 травня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Апеляційний суд не ухвалює нову постанову та, відповідно не застосовує адміністративне стягнення, а лише переглядає оскаржувану постанову на її законність та обґрунтованість, а тому доводи адвоката про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соляника І.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус