Справа № 462/1417/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працює,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 28.01.2024 о 20.00 год., під час дії щодо нього тимчасового заборонного припису серії АА № 341943 від 23.01.2024, не повідомив уповноважений підрозділ органу Національної поліції України, а саме ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, про місце свого тимчасового перебування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, розгляд справи призначався судом на 11.03.2024 та 02.04.2024 та судом вживались заходи для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте ОСОБА_1 на виклики суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП не є обов`язковою, суддя постановив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тобто вчинення домашнього насильства.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 372666 від 14.02.2024, довідкою про результати перевірки від 14.02.2024 (ІТС «ІПНП № 1765 від 02.02.2024), рапортом працівника поліції СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 від 02.02.2024, копією журналу реєстрації повідомлень про місце тимчасового перербування кривдника, якому винесено териміновий заборонний припис, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 341943, письмовими поясненнями

ОСОБА_1 від 14.02.2024, згідно змісту яких свою вину у вчиненому визнав повністю.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/1417/24.

Суддя Б.М. Гедз