ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/193/24 Справа № 193/1545/23 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мотрука В.І., апеляційну скаргу захисника Мотрука В.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року встановлено, що водій ОСОБА_1 24 вересня 2023 року о 15:06 годині у Дніпропетровській області смт. Софіївка по вул. Каштанова, 126, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі лікарем наркологом, що підтверджується висновком від 24.09.2023 № 2334 з безперервною відеофіксацією на БК 474343, 475099, чим порушив вимоги п.2.9.А. ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Мотрук В.І. просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вулиці і був затриманий саме на вулиці. Судом не взято до уваги, що працівник поліції незаконно проник на територію домоволодіння, де і затримав ОСОБА_1 . Наполягає, що автомобіль ОСОБА_1 був запаркований на прибудинковій території домоволодіння і в подальшому ОСОБА_1 тільки заїхав у двір, тобто перебував на території свого домоволодіння. Звертає увагу, що він був до поясу голим, нікуди їхати не збирався, спиртні напої вжив в автомобілі у дворі від отриманого стресу, що його переслідує поліція у його будинку. Матеріали справи не містять доказів вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв за кермом, як і порушень ним ПДР. Стверджує, що відсутній відеозапис на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортного засобу по вказаній у протоколі про адміністративне правопорушення вулиці Каштановій.

Вказує, що відеозйомка працівником поліції велась незаконного із засідки, без дозволу особи на таку зйомку. Вважає відеозйомку з бодікамери 474343 недопустимим доказом. Вважає проникнення працівника поліції на територію домоволодіння кримінальним правопорушенням, а всі подальші вимоги працівника поліції незаконними.

Звертає увагу, що поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами порушення водієм ПДД, а тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів про право керування є неправомірними. Працівники поліції мають право зупиняти автомобіль лише коли є факт правопорушення.

Зазначає, що суд на вказані порушення не звернув увагу та не надав оцінки в оскарженій постанові.

Позиції сторін в суді :

ОСОБА_1 та його захисник Мотрук В.І. в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мотрука В.І. підтримала в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційну скаргу захисника Мотрука В.І. слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав:

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 624542 від 24.09.2023 року і у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол складений відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376; в протоколі наявні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, відсутні будь-які пояснення, заперечення;

- копією постанови серії ЕАТ № 7804261 від 24.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п. п. 2.3 ПДР, яка не оскаржена;

- копією постанови серії ЕАТ № 7804261 від 24.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. п. 2.1а ПДР, яка не оскаржена;

- висновком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 24.09.2023 року о 16.23 год., яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані гострого алкогольного сп`яніння, який підписаний ОСОБА_1 , який незгоди не висловив;

- рапортом інспектора взводу 3 роти 2 батальйону 2 УПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області щодо здійснення патрулювання, під час якого було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з метою перевірки документів на право керування та на транспортний засіб, в ході бесіди з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які було підтверджено висновком лікаря КП «КБЛ НПД» Дніпропетровської обласної ради». Проводилась відеофіксація, складено протокол, водія відсторонено від керування;

- відеозаписом БК 474343, БК 475099, на якому зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його спілкування, складання протоколу, проходження медичного огляду.

Із довідки відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області від 25.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять та не були надані апелянтом під час апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Як вбачається з оскарженої постанови суду 1-ї інстанції, доводи сторони захисту щодо відсутності законних причин зупинки транспортного засобу, були предметом дослідження суду 1-ї інстанції, яким надано вичерпну оцінку в оскарженій постанові суду, з висновками погоджується і суд апеляційної інстанції. Так, на відеозаписах зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, результати огляду. При цьому, працівники поліції поводяться коректно, будь-яких даних про необ`єктивне ставлення до ОСОБА_1 з боку працівників поліції, не зафіксовано. На оглянутому відеозапису зафіксовано не тільки процедуру проходження огляду, а також і підписання протоколу. Також на відеозапису БК зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який спочатку заднім ходом виїхав на дорожнє покриття, а потім поїхав у напрямку жилого будинку, ігноруючи вимогу поліцейського про зупинку. Вбачається, що біля жилого будинку відсутня огорожа, яка наявна у сусідніх будинках. З відеозапису вбачається загальний стан ОСОБА_1 , якому після зупинки транспортного засобу поліцейським було оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівником поліції, та у подальшому запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Не враховано апелянтом, що відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, спростовуючи доводи сторони захисту про порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», суд 1-ї інстанції зазначив, що до водія ставиться вимога про надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, яка не виконана водієм, у зв?язку з чим було складено 2 постанови: серії ЕАТ № 7804261 від 24.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п. п. 2.3 ПДР, та серії ЕАТ № 7804261 від 24.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. п. 2.1а ПДР. Вказані постанови не оскаржені в установленому законом порядку. В свою чергу, наявність вказаних постанов спростовує доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів про порушення ПДР ОСОБА_1 .

Отже, суд 1-ї інстанції правильно врахував правову позицію, висловлену в Постанові ВС від 25.09.2019 року у справі № 127/19283/17, та прийшов до висновку, що наявність не оскаржених постанов про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, є належним підтвердженням про порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , а отже доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність хвилин на початку відеозапису 15-08 та 15-11 зазначеному часу в протоколі 15.06 год., були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції та їм було надано вичерпну відповідь в оскарженій постанові. Апеляційний суд погоджується, що не є істотним порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та ст. 254 КУпАП, оскільки вказаний час у протоколі відповідає дійсності, оскільки різниця у декілька секунд.

Не є обґрунтованими доводи апелянта щодо неправильного встановленого місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року прибудинковою територією є територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Як вбачається із відеозаписів, долучених до матеріалів справи, виявлене правопорушення відбулось біля жилого будинку АДРЕСА_2 , що не є прибудинковою територією в розумінні вказаного нормативно-правового акту. Разом з тим, стороною захисту не було надано будь-яких інших доказів на підтвердження своїх апеляційних вимог щодо незаконного проникнення працівником поліції на територію домоволодіння ОСОБА_1 , як і доказів звернення стороною захисту із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення працівником поліції по відношенню до ОСОБА_1 , що свідчить про їх необґрунтованість.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи сторони захисту, що одяг, в який був одягнений ОСОБА_1 свідчить про його наміри їхати кудись чи ні.

В ході апеляційного розгляду доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки відеозапис є неналежним та недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Системний аналіз наведених вище законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, в матеріалах наявний висновок медичного огляду водія ОСОБА_1 № 2334 від 24.09.2023 року, в якому зазначено перебування ОСОБА_1 у стані гострого алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду водія на стан сп`яніння і відеозапису подій, що мали місце 24 вересня 2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Мотрука В.І. та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мотрука В.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин