Справа № 740/7016/23 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/469/24
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Царенка А. А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Німеччини, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 22 жовтня 2023 року, о 23 год. 23 хв., по вул. Синяківська, буд. 57, у м. Ніжині, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz S», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови доказом його вини судом визнані матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис події з нагрудної камери поліцейського.

Звертає увагу, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу, так і в подальшому він наполягав на проходженні огляду у лікарні (відібрання зразків крові), на що поліцейські повідомили, що кров відібрана бути не може, оскільки він не вчиняв дорожньо транспортної пригоди, що підтверджується відеозаписом. Фіксація його відмови на відеозаписі відсутня, він хотів розібратися з порядком проходження медичного огляду, оскільки є громадянином іншої держави. Направлення на медичний огляд у лікарню йому взагалі не вручалося, що підтверджується відеозаписом.

З доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відео файлів, з нагрудних регістраторів поліцейських чітко вбачається, що жодних підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу, яким він керував, не було.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Царенко А. А. підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на тому, що його підзахисний не відмовлявся від проходження медичного огляду, в чому йому відмовили, роз`яснюючи положення нормативних актів, які до цього випадку не мають жодного відношення.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додані матеріали відеозаписів, з яких видно, як ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz S», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Після чого йому запропонували надати документи, на що ОСОБА_1 відповів, що посвідчення водія забув дома. В ході спілкування з водієм, у поліцейського виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував останньому пройти огляд на місці або у лікарні. На що ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім відмовився пройти до службового автомобіля, щоб поїхати в лікарню для огляду, та чесно зізнався, що випив бутилку пива.

На неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку ухилявся від відповіді, а потім відмовився. Такі дії водія працівником поліції були сприйнятті як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, про що поліцейським було наголошено ОСОБА_1 . Також поліцейським було повідомлено, що за таких обставин ним буде складений протокол про адміністративне правопорушення, що і було зроблено.

Поліцейські неодноразово повторюють вимогу пройти медичний огляд на місці зупинки та в медичному закладі. До водія пред`являється вимога проходження огляду, він протягом тривалого часу ухиляється від відповіді, потім відмовляється, при цьому його подальші дії мають явно зухвалий характер по відношенню до поліцейських.

Запаху алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. ОСОБА_1 затягував час, прямо не відповідав на запитання та намагався домовитись з поліцейськими про покращення свого становища, проте свого обов`язку як водій не виконав.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення із доданим до нього у встановленому порядку відеозаписом, у сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не направили його на проходження огляду до закладу охорони здоров`я, спростовуються даними відеозапису, на якому видно, що водій неодноразово відмовляється від проходження огляду як на місці зупинки, так і у лікарні, після чого поліцейські стали складати протокол про адміністративне правопорушення. Примусова доставка водія в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, законом не передбачена.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.

Незгода з діями поліцейських не звільняла водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху носить імперативний характер, з боку працівників поліції не було допущено жодних порушень.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, просивши щоб у нього у медичному закладі відібрали на аналіз зразки іншого біологічного середовища, не заслуговують на увагу.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено, що водії транспортних засобів мають право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Видача направлення на медичний огляд водію, який відмовився його проходити у медичному закладі, чинним законодавством не передбачена. Направлення є підставою для проведення медичного огляду лікарем, водія, якого доставив на огляд поліцейський, чого у даному випадку не було. Самостійно медичний огляд ОСОБА_1 не проходив.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як він сам, окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Якщо ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець