Справа № 677/125/24
Провадження № 3/677/102/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2024 року, о 22 год. 40 хв. в м. Красилів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Михайлівській в напрямку вул. Грушевського, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості, безпечного правого бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв праворуч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 06.01.2024 року о 22 год. 40 хв. в м. Красилів, по вул. Михайлівській, здійснював рух автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 26.06.2023 року постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/15536/23, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 02.02.2023 року постановою Серії ЕАР № 6492368 та 22.04.2023 року постановою БАД № 110359, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, 06.01.2024 року о 22 год. 40 хв. в м.Красилів, по вул. Михайлівській, на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгеру на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушеннях не визнав, повідомив суду про те, що за кермом транспортного засобу, яке вчинило ДТП не перебував. Того дня він дійсно був на місці ДТП, за кермом автомобіля була його донька ОСОБА_2 , яка злякавшись наслідків ДТП вийшла з машини і втікла. Він був на пасажирському сидінні, після ДТП двері пасажирської двері заклинило і він не міг вийти з автомобіля, тому був змушений вийти через водійські двері. Під час ДТП отримав пошкодження, кров була на обличчі, оскільки вдарився головою об дзеркало заднього виду. На пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, оскільки він автомобілем не керував, чи казав працівникам поліції хто був за кермом не пам`ятає.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сидорук Д.В. просив провадження закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, доказів того, що ОСОБА_3 перебував за кермом автомобіля на їхню думку суду не надано. Також подав письмову заяву про визнання недопустимими (неналежним) докази, а саме свідчення потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 . До заяви додано також флешку з записом телефонної розмови свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 06.01.2024 року близько 22 год. 40 хв. поряд з магазином «Конвалія» в м. Красилів був припаркований його автомобіль «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 . Він перебував в приміщенні магазину «Конвалія», який є його власністю, коли в магазин зайшли люди то повідомили, що біля магазину трапилась дорожньо-транспортна пригода. Вийшовши з магазину на вулицю то помітив, що в його автомобіль в`їхав автомобіль «Фольксваген», ДТП вчинив ОСОБА_1 , який був в нетверезому стані, ходив за ним просився, щоб полюбовно вирішити питання, казав, що винен, все компенсує. Від зіткнення у ОСОБА_1 була розбита голова. Потім він викликав працівників поліції. Як потім йому стало відомо та на його думку, швидкість руху автомобіля Фольксваген була дуже великою, оскільки колесо його автомобіля від удару загнало в салон автомобіля. Дочка з ним в автомобілі не була, вона з`явилась через 15-20 хв., нікуди не тікала, вона просто з`явилась пізніше, а ОСОБА_1 був сам.

ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 06.01.2024 року о 22 год. 30 хв. вона від`їхала від військкомату і поїхала. Її батько ОСОБА_1 був збоку, вона вчинила ДТП з автомобілем Мазда. Після ДТП автомобіль димівся, вона вибігла з нього, злякавшись, бачила як батько намагається вилізти з автомобіля, оскільки заклинило пасажирські двері. Від удару її автомобіль відкинуло на зустрічну смугу руху до пішохідного переходу. Вона особисто приносила гроші потерпілому за автомобіль пошкоджений в сумі 80000 грн. Вказала, що рухалась зі швидкістю 60-70 км/год, можливо 80 км/год., далі нічого не пам`ятає. Також вказала, що батько під час зіткнення авто, вдарився об праву стійку їхнього автомобіля. Вона жодних тілесних ушкоджень не отримала. Думала над своїм вчинком, вирішила зізнатися в тому, що це вона вчинила ДТП, а не її тато.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_6 повідомив про те, що 06.01.24 року вони з напарником патрулювали містом, наближаючись до магазину «Конвалія» побачили ДТП, внаслідок чого зупинилися. На місці ДТП виявили порушника, який спочатку говорив, що винуватий, потім казав, що то не він був за кермом, на питання хто був за кермом, відповідав, що він не знає, водій виліз з машини та втік. Те, що саме ОСОБА_1 був за кермом свого транспортного засобу у них не виникало сумнівів, оскільки були очевидці ДТП, а також в середині автомобіля видно було пошкоджене дзеркало заднього виду, внаслідок чого лобове скло також мало тріщини, голова у ОСОБА_1 була розбита. На пропозицію пройти тест на стан сп`яніння або проїхати до лікарні ОСОБА_1 відмовився. Потім були складані адміністративні матеріали відносно водія.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_7 повідомив про те, що він з напарником, під час вечірнього патрулювання виявили ДТП, встановили, що водієм, який вчинив ДТП був ОСОБА_1 , у якого була розбита голова. З водійської сторони скло було пошкоджене, а з боку пасажира ні. Свідки та потерпілий вказали, що за кермом був ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 06.01.2024 року вона була свідком ДТП. Перебуваючи в коридорі свого магазину почула дивний звук, вибігши на вулицю побачила, що припаркований автомобіль її батька «МАЗДА» зазнав ушкоджень, автомобіль який вчинив ДТП зупинився в декількох метрах. Підійшовши спочатку до автомобіля батька, потім вона направилась до автомобіля, який вчинив ДТП, підійшовши побачила, як із водійського сидіння вилазить ОСОБА_1 , з розбитою головою. ОСОБА_1 казав, що він не хотів, він все компенсує. Інших осіб в автомобілі, який вчинив ДТП не було.

Заслухавши ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_4 , працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи (аудіо та відео), суд приходить до таких висновків.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка вчинена повторно протягом року після вчинення та притягнення до відповідальності за будь-яке із правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.3. б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, доходжу висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки його провина підтверджується доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 254149 від 06.01.2024 року; схемою місця ДТП; фототаблицями до протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 06.01.2024 року, ОСОБА_5 від 08.01.2024 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 254150 від 18.01. 2024 року; копією постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/15536/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копіями постанов Серія ЕАР № 6492368 та 02.02.2023 року та Серія БАД № 110359 від 22.04.2023 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП за порушення п. 2.1. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, збереженим на DVD-R диску;

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 405820 від 06.01.2024 року, оглянутими файлами відеозаписів адміністративного правопорушення, із сукупності яких встановлено, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди в процесі спілкування із поліцейськими, на пропозиції поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, та такий огляд не пройшов.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки працівником поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився; після відмови пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 також відмовився від проходження такого огляду.

Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2023 року по справі № 686/15536/23 ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується довідкою поліцейського СРПП ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Мельника В. № 373/121/119/109-2024 від 18.01.2024 року, як і самою копією вказаної постанови, яка наявна в матеріалах справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, порушення п. 2.1. (а) ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП, порушення п. 2.3. (б), 13.1 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

До показів ОСОБА_1 суд відноситься критично, оскільки з відео доказів, які надані суду, вбачається, що після вчинення ДТП, ОСОБА_1 на камеру чітко вказує, що він винен, а тому суд розцінює не визнання ним своєї вини як спосіб уникнути відповідальності.

Також суд відноситься критично до показів і свідка ОСОБА_2 , оскільки вони різняться з показами ОСОБА_1 та тими матеріалами справи, які надані суду, а саме, те, що даний свідок вказала, що її батько під час зіткнення вдарився об праву стійку автомобіля, проте, в судовому засіданні встановлено (і сам ОСОБА_1 це підтвердив) те, що він головою вдарився об дзеркало заднього виду, внаслідок чого тріснуло і лобове скло.

Також суд звертає увагу на те, що фактично покази потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , які були надані у судовому засіданні відповідають тим письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи, а тому клопотання сторони захисту щодо визнання їх недопустимими на думку суду не підлягає задоволенню. Стосовно наданої телефонної розмови щодо фінансових питань між сторонами, це жодним чином не впливає на визначення кваліфікації вчинених адміністративних правопорушень, тим більше, протоколи було складено відразу, а розмова по телефону в інший день.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч ст. 124, ч. 5 ст. 126 ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкцій вказаних статей та, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років, без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд не застосовує стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та довідкою поліцейського СРПП ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Мельника В. № 372/121/119/109-2024 від 18.01.2024 року цей транспортний засіб належить іншій особі, а саме: ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 36, ст. 40-1, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун