Справа №461/3569/24
Провадження №3/461/1543/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_2 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером на Представництві «Дрог-Буд Сп. з о.о.», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.164-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №407/13-01-0705 від 25.04.2024 року, ОСОБА_2 , будучи головним бухгалтером на Представництві «Дрог-Буд Сп. з о.о.», порушила вимоги законодавства про порядок ведення податкового обліку, а саме - завищено суму від`ємного значення по ПДВ на суму - 1910760 гривень, чим порушено п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 адвокат Левандовський Ч.Ч. подав до суду письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Свою позицію, зокрема мотивував тим, що у протоколі не вказано, які саме конкретно дії чи бездіяльність становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення. Окрім цього, у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Головним управлінням ДПС у Львівської області на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №407/13-01-0705 від 25.04.2024 року, акт неявки, витяг з Акту (перевірки) № 17318/13-01-07-05/26626926 від 18.04.2024.

Інших належних доказів вини ОСОБА_2 суду не представлено.

Відповідно до наданих письмових пояснень на протокол про адміністративне правопорушення, представник ОСОБА_2 адвокат Левандовський Ч.Ч. вважає, що при проведенні перевірки, перевіряючі щодо тимчасово ввезеного обладнання хибно застосували п. 198.5 Ст.198 Податкового кодексу замість п. 206.5 ст. 206 Податкового кодексу України та не врахували ч. 1 ст. 112 Митного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 112 МКУ митний режим тимчасового ввезення завершується поміщенням обладнання у митний режим реекспорту та згідно п. 206.5 ст. 206 ПКУ [реекспорт] повернення (вивезення) такого обладнання звільнено від оподаткування ПДВ.

Встановлено, що на Акт перевірки було подано заперечення, які знаходяться на розгляді ГУ ДПС у Львівській області.

Крім того, вважає, що протокол складено з порушеннями чинного законодавства.

Порядок складення протоколу органами Державної податкової служби регулюється Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення №566 від 02.07.2016 (затверджена Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.08.2016 за 1046/29176).

Відповідно до п.6 Розділу II Інструкції №566 - «При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено.»

Також відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі повинно бути зазначено - місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з цим, в протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, а відтак складений протокол не відповідає вимогам законодавства, а саме не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та п.6 Розділу II Інструкції №566.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною сторона правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП може бути: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України щодо податкового обліку платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПКУ); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ).

Отже, з диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП вбачається, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення конкретних норм податкового законодавства України.

Таким чином, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, посадовою особою ГУ ДПС України в Львівський області, окрім посилання на п.198.5 Податкового кодексу України, не вказано жодних конкретних порушень податкового обліку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ №407/13-01-0705 неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону правопорушення, тобто яке саме порушення порядку ведення податкового обліку було допущено у період діяльності головного бухгалтера ОСОБА_2

В протоколі не зазначено дату, часу вчинення адміністративного правопорушення.

Всупереч вимогам ст.256 КУпАП у протоколі не зазначені суть адміністративного правопорушення - конкретні дії чи бездіяльність, які полягали в порушенні чи нездійсненні головним бухгалтером ОСОБА_2 саме передбачених законодавством правил ведення податкового обліку.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ №407/13-01-0705 був складений на підставі акту № 17318/13-01-07-05/26626926 від 18.04.2024р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки Представництва «Дрог-Буд» Сполка з о.о.» () з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за січень 2024 року.

Разом із цим, будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених головними державними інспекторами, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Отже, сам факт незгоди з боку представників податкової служби із сумами податків та зборів, вказаними при ведені податкового обліку, за обставин наведених у складено акті, не може свідчити про порушення порядку його ведення.

А сам по собі протокол про адміністративне правопорушення ГУ ЛВ №407/13- 01-0705 від 25.04.2024р., без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно з положеннями п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.56.1, 56.2 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

За п.56.15 ст.56 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Таким чином, податковим законодавством України поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Непогодження головного бухгалтера ОСОБА_2 із змістом протоколу про адміністративне правопорушення ГУ ЛВ №407/13-01-0705 від 25.04.2024р, невизнання акту № 17318/13-01-07-05/26626926 від 18.04.2024 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Представництва «Дрог-Буд» Сполка з о.о.» () з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за січень 2024 року, та реалізація права на його оскарження, не дають суду можливість вважати встановленим факт допущення податкового порушення, а відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору, а тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку і відповідно бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить необхідної, вичерпаної та достовірної інформації, яка б дала змогу встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя , -

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско