Справа № 503/1656/23
Провадження №3/503/67/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

03 грудня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129434, згідно змісту якого 03 грудня 2023 року о 00.05 годині ОСОБА_1 по автодорозі Т16-11, керував транспортним засобом BMW 520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального засобу газоаналізатору та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, що підтверджує рекомендоване поштове відправлення № 327 із судовою повісткою про виклик, яке надсилалось на єдину відому суду адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 129434 від 03.12.2023 року (а.с.2), а також в копії постанови (а.с.6) та в довідці (а.с.7). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас суд відзначає, що ні ст. 268 КУпАП, а ні ст. 15 КУпАП не передбачають яких-небудь відмінностей у провадженні в справах про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, натомість згідно останньої за порушення, серед іншого, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи (військовослужбовці) несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, суд звертає увагу, що КУпАП, зокрема його ч.4 ст. 277, не містить в собі положень щодо зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення у відношенні осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та одночасно є військовослужбовцями протягом особливого періоду (в умовах воєнного стану), до їх звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

03.12.2023 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом BMW 520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129434 від 03.12.2023 року (а.с.2); відеозапис «0000000__0019.MP4» (проміжок часу запису з 0:00:05 хвилини по 0:00:21 хвилини) зроблений на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на СD-R диску (а.с.8) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129434 від 03.12.2023 (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Внаслідок чого ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», але ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, що підтверджується відеозаписом «0000000__0019.MP4» (проміжок часу запису з 0:03:40 хвилини по 0:04:20 хвилини) зроблений на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на СD-R диску (а.с.8) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації.

Після чого поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_1 висловив свою згоду, що також підтверджується відеозаписом «0000000__0019.MP4» (проміжок часу запису з 0:03:40 хвилини по 0:04:20 хвилини) зроблений на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на СD-R диску (а.с.8) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації.

Однак, подальші дії ОСОБА_1 , що зафіксовані на відеозаписах зроблених на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, а саме «0000000__0019.MP4» (проміжок часу запису після 0:04:20 хвилини) та «0000000__0020.MP4», на яких загалом зафіксовано період часу з 00:10:12 години до 00:35:29 години 03.12.2023 року, є проявом у будь-який можливий спосіб затягнути час та щоб ухилитись від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я на який перед цим погодився, що судом оцінюється як фактична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд зауважує, що обидва згадані відеозаписи у дійсності є єдиним безперервним відеозаписом, який подрібнений на фрагменти тривалістю до 15 хвилин, що підтверджує сама тривалість цих фрагментів, які обмежені саме цією тривалістю.

Тому суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на цих фрагментах відеозаписів достатньо для підтвердження фактів вказаних в протоколі подій, та не вбачає підстав для визнання згаданих вище відеозаписів неналежними доказами. За наведених обставин дані докази, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є належними допустимими та достатніми.

При цьому, на відеозаписі «0000000__0019.MP4» (проміжок часу запису з 0:05:30 хвилини по 0:05:35 хвилини), що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на СD-R диску (а.с.8) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, зафіксовано відповідь ОСОБА_1 про те, що ним було «трохи вжито» (за змістом розмови мова йшла про алкоголь), що саме по собі вказує на саму причину наявності у нього ознак стану сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023 та від 26.07.2023 року № 451/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX та від 27.07.2023 року № 3275-IX.

Крім того, розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 14/А-2022 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану» та розпорядження Подільської районної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 06/22 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану на території Подільського району Одеської області, на території Одеської області запроваджено комендантську години, яка з врахуванням відповідних змін, з 28.02.2023 року становить період часу з 00.00 години до 05.00 години.

Окрім того, суд додатково відзначає зафіксовану на відеозаписі «0000000__0020.MP4» (проміжок часу запису з 0:00:40 хвилини по 0:04:00 хвилини) з нагрудної камери (боді-камери) DSJ_0000000_000000 працівника поліції доволі самовпевнену та зухвалу поведінку ОСОБА_1 під час оформлення працівниками поліції виявленого правопорушення, зокрема його пропозиції останнім вимкнути нагрудну камеру та яким-небудь чином вирішити ситуацію.

Водночас суд також враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, а саме:

- постановою Кодимського районного суду Одеської області від 08.02.2018 року в справі № 503/151/18 за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнень у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- постановою Кодимського районного суду Одеської області від 07.09.2022 року в справі № 503/395/22 за ч.1 і 2 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення, за правилами ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 21.11.2023 року (а.с.5), а відтак, згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП та положень другого речення абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану та під час комендантської години, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284, 317-1 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко