Справа № 438/1846/23
Провадження № 3/438/14/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 січня 2024 року м.Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№950251 від 26.10.2023р., встановлено, що 26.10.2023 року о 16-25 год. ОСОБА_1 порушив заборонний тимчасовий припис серії АА№306417 від 26.10.2023р. вчинений інспектором СРПП відділення поліції №1 Дрогобицького РВП лейтенанта поліції Маланяка Р.В., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№028526 від 08.12.2023р., встановлено, що 06.12.2023 року о 15-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вдруге протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та словесно погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2КУпАП.

Постановою суду від 15.01.2024 року та 07.12.2022 року вказані протоколи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 до суду з`явився, провину у вчиненні правопорушень визнав, просив суворо не карати.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173-2 ч.2КУпАП, а його вина у вчиненні даних адміністративних правопорушень доведена доданими до протоколів документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як батьки (мати, батько) і дитина (діти) (п.7 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з зазначених порушень.

Враховуючи викладене, суд відповідно до положень ст.ст.251,252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи викладене, вважаю, що до ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП, слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу, оскільки останній на шлях виправлення не став, систематично вчиняє домашнє насильство відносно співмешканки.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, керуючись ст.ст.173-2 ч.2, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173-2 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ