ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/419/24 Справа № 695/3800/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 , 15 вересня 2023 року о 23 годині 35 хвилин в с. Бубнівська Слобідка на вул. Велика керував автомобілем MAZDA-626, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер Драгер 6820, результат 1,29 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справ за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що суд неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне її вирішення, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що працівники поліції не роз`яснили права та обов`язки ОСОБА_1 , провели огляд на стан алкогольного сп`яніння і не зазначили в протоколі будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.

Вважає, що акт огляду підписаний не водієм, а написаний та підписаний працівниками поліції, оскільки почерк рукописного тексту, який заповнений в акті огляду, явно належить працівнику поліції, який складав даний акт огляду, а тому, на думку сторони захисту, даний акт огляду був написаний та сфальсифікований працівниками поліції вже після складання всіх відповідних матеріалів.

Також вважає, що при огляді на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки вони не встановили чи водій був згідний з даним показами Драгера, одразу звинувативши водія, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення в лікарню.

Крім цього, на думку захисника, суд першої інстанції перейшов на сторону обвинувачення та незрозуміло яким чином встановив, що правопорушення було скоєно 15 вересня 2023 року, коли в той час як у протоколі стороною обвинувачення не зазначено рік вчинення правопорушення.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309286 від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 15 вересня о 23 годині 35 хвилин в с. Бубнівська Слобідка на вул. Велика керував автомобілем MAZDA-626, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер Драгер 6820, результат 1,29 проміле.

Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Апеляційний суд визнає, що у протоколі не вказано рік, в якому вчинено адміністративне правопорушення. Разом з тим з інші фактичні дані письмових доказів беззаперечно свідчать, що це адміністративне правопорушення було вчинено 15 вересня 2023 року.

Не зазначення у протоколі при формулюванні суті адміністративного правопорушення ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника, не має істотного значення, адже особою, уповноваженою на складання протоколу було достовірно встановлено про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а не знаходження з ознаками такого сп`яніння.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Результатом тесту газоаналізатора Alcotest 6820 від 15 вересня 2023 року, згідно з яким 15 вересня 2023 року о 23.39 год. проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 1,29 проміле, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та підписав його.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським СРПП Золотоніського РВП ОСОБА_3 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ALKOTEST-6820 та встановлено у даного водія позитивний результат 1,29 проміле.

Відсутність даних про час складання цього акту та не підписання його ОСОБА_1 не є безумовною підставою для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, адже цей доказ не єдиним та вирішальним у цій справі.

Копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного 16 вересня 2023 року о 00:10 год. поліцейським СРПП Золотоніського РВП ОСОБА_3 , згідно з яким було проведено огляд та тимчасове затримання автомобіля MAZDA-626, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Після чого даний транспортний засіб доставлено на зберігання на спеціальний майданчик Золотоніського РВП.

Окрім того, судом першої інстанції наданий аналіз відеозаписам з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме бодікамери DSG-083 - (відеореєстраторів).

Дослідивши ці відеозаписи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 пояснював, що вживав алкоголь - літр пива півгодини тому. Затим добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, був ознайомлений з його результатом 1,29 проміле, підписав чек технічного пристрою.

З цього відеозапису випливає, що ОСОБА_1 після проходження відповідного огляду не висловив жодних заперечень щодо його результатів. Попередні пояснення ОСОБА_1 про вживання ним літру пива, свідчать про його фактичну згоду з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного пристрою, свідчать власноручний запис особи в протоколі про адміністративне правопорушення про визнання ним вини.

Приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також п. 1 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) передбачена можливість водія не погоджуватися з результатами огляду, проведеного поліцейським, та у такому випадку той зобов`язаний забезпечити доставку цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

Утім в цій справі не має відомостей, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Попри позицію захисника, у такому випадку поліцейський відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції та ст. 7 Порядку не мав обов`язку забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , через відсутність відомостей про роз`яснення тому прав.

З цього приводу слід зауважити, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де наявні графи про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, не порушує питання про додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник Бочаров О.М., котрий надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_4 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук