Справа № 127/952/24
Провадження № 33/801/299/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №431920, 06.01.2024 року о 23:20 год. у м. Вінниці по вул. Київській 27, водійка ОСОБА_2 керувала транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, водійка відмовилася на місці зупинки при безперервній відеофіксації на нагрудну камеру поліцейських.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування та порушення норм права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом першої інстанції не досліджено докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення; вона не розуміла для чого їй було проходити огляд на стан сп`яніння, запах алкоголю був відчутний із салону автомобіля, оскільки вона везла друзів із дня народження, сама ж алкоголю не вживала; в подальшому протягом двох годин з часу її зупинки, а саме: 07.01.2024 о. 01:25 год. у присутності поліцейського вона пройшла огляд на стан сп`яніння у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», на алкотестері 6820 -0,00 %, що підтвердив її тверезість.

Крім цього, ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, обґрунтовуючи поважність причин його пропуску тим, що вона участі в розгляд справи не брала, її не повідомляли про дату час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу її захисником було подано після отримання копії оскаржуваної постанови, передбачений ст. 294 КУпАП, однак помилково не додано витяг з договору про надання правничої допомоги.

У судовому засіданні встановлено, що у паспорті Громадянина України прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено ОСОБА_3 , а у водійському посвідченні - ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Встановлено, що постановою Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику. 22 березня 2023 року, тобто, на наступний після винесення постанови апеляційного суду, ОСОБА_2 знову подала апеляційну скаргу, усунувши попередні недоліки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, відповідно до статті 289 КпАП України підлягає поновленню.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 06.01.2024 року о 23:20 год. у м. Вінниці по вул. Київській 27, водійка ОСОБА_2 керувала транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_5 відмовився на місці зупинки, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 не заперечує, що 06.01.2024 року о 23:20 год. у м. Вінниці по вул. Київській 27, керувала транспортним засобом BMW X5 , д.н.з. НОМЕР_1 та була зупинена працівниками поліції за порушення ПДР.

Вказане підтверджується з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, у яких також зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння. Диск з відеозаписами є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи з та нагрудної камери поліцейських, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення остання була усунена від керування автомобілем (а.с. 7).

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 протягом двох годин з часу її зупинки, а саме: 07.01.2024 о. 01:25 год. у присутності поліцейського пройшла огляд на стан сп`яніння у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», а тому не відмовлялась від огляду, жодного значення не мають, оскільки вона звернулася не за направленням поліцейських, а в порядку самозвернення. Крім того, те, що в результаті самозвернення було встановлено її тверезість, теж не обгрнутовує відсутність її вини, оскільки їй інкримінується порушення п. 2.5 ПДР, а саме не виконання законної вимоги поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, тверезий водій чи перебуває у стані сп`яніння.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_2 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_2 доведена повністю, а її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 , правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до неї адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук