Справа № 303/1450/24
3/303/521/24
Іменем України
П О С Т А Н О В А

04 квітня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н. Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

14 лютого 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №411160, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, складений 10 лютого 2024 року близько 11:15 год., в м. Мукачево по вул. Космонавтів, 33, поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області сержантом поліції Багин Я. Ю..

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №411160 від 10.02.2024 року, зазначено, що «водій ОСОБА_1 10.02.2024 року о 10:48 годині, в м. Мукачево по вул. Космонавтів, 33, керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія А5» д/н знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в м. Мукачево по вул. Космонавтів, 33, о 11:10 год. 10.02.2024 року, під час безперервної відео фіксації на бодікамеру №471598. Чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП».

Особа відносно, якої складено протокол ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №411160 від 10.02.2024 року в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» гр. ОСОБА_1 зазначено: «відмовився у зв`язку з незаконною зупинкою транспортного засобу (причина зупинки)».

Захисник особи відносно, якої складено протокол, адвокат Мельник П. П. в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у його відсутності, у зв`язку з його зайняті сю в інших судових провадженнях у справах. Крім цього, просив закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що «до матеріалів адміністративної справи № 303/1450/24 прошу долучити рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року, яким визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1410048 від 10.02.2024 року. Вказана постанова була нібито підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 і необґрунтованої та безпідставною вимоги щодо нього пройти освідчення на стан сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 відмовився проходити освідчення виключно з мотиву необґрунтованості та протиправності дій відносно себе. Поліція діяла всупереч вимогам статті 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної та виконавчої влади діяти тільки у спосіб, визначений законами України. Стаття 35 Закону України «Про національну поліцію» визначає виключні випадки, за яких уповноваженою особою може бути зупинений транспортний засіб. Згідно частини 3 статті 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. На місці зупинки складено постанову, яку визнано протиправною та скасовано судом. Таке, нібито, адміністративне правопорушення будь яким доказом не зафіксовано. До постанови за пунктом № 7 не додано доказів вчинення правопорушення. У постанові про порушення ПДР України обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а. Якщо постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ с неналежним. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а. При винесенні покарання за порушення ПДР України, судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено особу, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. У постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 686/9032/21 надані висновки, що розгляд адміністративної справи одним поліцейським, а складання протоколу - іншим, суперечить порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є протиправним. Поліцейський не має права вимагати документи у водія, якщо відсутні докази порушенням ним правил дорожнього руху. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі № 161/7068/16-а. Тобто і вимога поліцейського пройти освідчення без доказів під ставності зупинки водія є також незаконною. Поліцейський у даній справі діяв всупереч вимогам законів. Діяльність поліції регулюється трьома документами: 1) Кодексом України про адміністративні правопорушення; 2) Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) Інструкція з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Абзацом 2 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Поліцейський не пропонував водію пройти освідчення. Відсутність у працівника патрульної поліції спеціальних технічних засобів НЕ може вказувати на наявність у діях водія будь якої вини. Вимога поліцейського до водія стосувалася огляду водія у лікарні. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п. 7 Розділу 2 Інструкції). Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 6 ст. 266 КУпАП). Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Поліцейський не готував, не ознайомлював та не вручав водієві направлення на огляд. Відповідно до абзацу 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Аналогічна норма міститься у пункті 22 Інструкції. Таким чином, оскільки відсутні підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та істотно порушений порядок огляду, відмова водія виконувати необґрунтованому та незаконну вимогу поліцейського є законною.».

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Це повністю узгоджується з вимогами ст.19 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області сержантом поліції Багин Я. Ю. в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №411160 від 10 лютого 2024 року, зазначено: «водій ОСОБА_1 10.02.2024 року о 10:48 годині, в м. Мукачево по вул. Космонавтів, 33, керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія А5» д/н знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в м. Мукачево по вул. Космонавтів, 33, о 11:10 год. 10.02.2024 року, під час безперервної відео фіксації на бодікамеру №471598. Чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП».

До протоколу поліцейським додано, на підтвердження підстав зупинки транспортного засобу, копію постанови серії ЕНА №1410048 від 10.02.2024 року про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.5 ст.121 КУпАП, а саме: «10.02.2024 року 10:48 год. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3«в» ПДР України, а саме: порушив правила користування ременем безпеки.», та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Захисником особи відносно, якої складено протокол адвокатом Мельник П. П. до матеріалів справи додано копію рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2024 року (№303/1403/24, 2-а/303/13/24), яке набуло законної сили 18.03.2024 року, відповідно до якого його позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1410048 від 10.02.2024 року. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17).

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Встановивши порушення вимог КУпАП, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись: п.1 ст.247, 266, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після вручення її особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя Наталія МОРОЗОВА