ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 рокуСправа № 495/329/24
Номер провадження 3/495/228/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308422 від 03.01.2024 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що03.01.2024 о 12 год 50 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (48 км. 350 м.) на території Білгород-Дністровського району Одеської області був виявлений гр. України ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути Державний кордон України з України в Республіку Молдова в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів влади з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова). Своїми діями порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», ч. 3, 4 ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

03.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №308422.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

23.01.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Чернієнко О. В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 03.01.2024 під психологічним тиском гр. ОСОБА_1 підписав все те, що йому сказали співробітники прикордонної служби у тому числі пояснення які йому диктували. Співробітники Державної прикордонної служби України з корисливих мотивів з метою створення штучних показників у своїй діяльності та створення умов щодо провокування надання неправомірної вигоди гр. ОСОБА_1 здійснили наступні злочинні дії: здійснили незаконне затримання гр. ОСОБА_1 , якого більше 6 годин незаконно тримали та допитували, не давали змоги зв`язатися з рідними та адвокатом вилучивши у нього особистий телефон, постійно кричали на нього та погрожували, що у разі відмови робити те що йому кажуть, його відправлять до РТЦК для проходження повторного військово-лікарської комісії, після чого його відправлять на війну де він обов`язково загине, також погрожували порвати його документи та спалити їх у нього на очах; постійно підбурювали на пропонування та надання неправомірної вигоді натякавши що до приїзду слідчо-оперативної групи, ще можна вирішити це питання; здійснили завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідуване про вчинення кримінального правопорушення з боку гр. ОСОБА_1 , що він ніби використовував завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов?язаного та довідка військово-лікарської комісії, які він особисто отримав у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. З незрозумілих підстав співробітники Державної прикордонної служби України просто взяли та вирішили, що надані їм для перевірки документи мають ознаки підробки, однак жодних ознак підробки взагалі не вбачається. В матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Окрім того, просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, а також, що відповідно до вказаного Указу Президента України в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути Державний кордон України з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску та без дозволу відповідних органів влади, з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова).

Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №308422 від 03.01.2024; письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 13.01.2024; рапортом помічника старшого зміни прикордонних нарядів старший прикордонного наряду «Контрольний пост» Євгенія НІМАЧУКА від 03.01.2024; заявою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з якої вбачається, що з правопорушенням згоден та провину визнає у повному обсязі та матеріалами адміністративної справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо заперечень представника ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.В., викладених у його письмових поясненнях, суд піддає їх обґрунтованому сумніву і розцінює ніщо інакше як спроба уникнути ОСОБА_1 відповідальності з огляду на наступне.

У письмових поясненнях, що долучені до протоколу, які оспорюються представником ОСОБА_1 адвокатом Чернієнко О.В., вказуючи, що вони написані під диктовку, зазначено, що з початку 2023 ОСОБА_1 почав міркувати про те, як виїхати за межі України до країни Польща, законних підстав для виїзду за кордон у нього не було. В телеграм каналі, знайшов особу, що допоможе у незаконному перетині Державного кордону України за матеріальну винагороду. 03.01.2024 прибув до м. Одеси, у подальшому на автодорозі Одеса-Рені поблизу пункту пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» на ОСОБА_2 при спробі незаконного перетину Державного кордону України з України в Республіку Молдова він був затриманий нарядом Державної прикордонної служби України.

Щодо тези, що вони написані під диктовку, то у суду немає достатніх підстав, щоб переконатися у цьому: пояснення написані власноруч та підписані самим ОСОБА_1 , крім того на цій же сторінці міститься не просто згадка, а ціле роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, а також права, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , знаючи про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років вчинив спробу незаконного перетину державного кордону.

Крім того, як вбачається із клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.Л., під час проведення огляду місця події на території контрольно-прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було виявлено та вилучено: довідку ВЛК №6727 від 14.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_5 видану на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 14.07.2023 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даним фактом сектором дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробного документа).

Однак, на даний час кримінальне провадження №0000006 від 04.01.2024 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.4 ст.358 КК України не завершено.

У діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, 204-1 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст.308КУпАП -у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307цього Кодексу,постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ