Справа № 159/256/24
Провадження № 3/159/351/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу організації несення служби в місті Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий 28.11.2006 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

за вчинення правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно із протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ №369186 та серії ВАВ №369091 від 10.01.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 10.01.2024 о 23.30 годині в м.Ковелі на вул.Чубинського, 23, в громадському місці виражався нецензурною лайкою в адресу перехожих громадян та поліцейських, на законні вимоги працівників поліції припинити хуліганські дії не реагував.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 173,185 КУпАП.

Обидва протоколи суд розглядає одночасно за правилами статті 36 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді провину не визнав та пояснив, що того вечора він з кумами святкував день народження дочки. По завершенню свята усі вийшли з квартири, в під`їзді виявили біля 15 неповнолітніх осіб, які почали чіплятись до них, а особливо до швагра, тому його кум викликав працівників поліції. Побоювання щодо групи підлітків були обумовлені можливістю застосування ножів або інших предметів. Під час спілкування з підлітками на вулиці він втратив з поля зору швагра і припустив, що останньому дійсно завдали шкоди. З приїздом поліції неповнолітні розбіглися. Пояснивши поліцейським причини виклику він очікував на допомогу, проте отримав лише звинувачення. Така поведінка поліцейських його обурила, а тому можливо він був надто емоційним, проте вказує, що будь-який протиправних дій не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

При кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні уставлених правил співжиття.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умислом на порушення саме громадського порядку і спокою громадян.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок ( рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки.

Таким чином, особливість застосування статті 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.

На таку особливість застосування статті 185 КУпАП вказав Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185185-2 КУпАП)» де зазначив, що вимоги працівника поліції та його розпорядження це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, що має бути законодавчо обґрунтованим та спрямованим на охорону громадського порядку та суспільної безпеки.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за статтями 173, 185 КУпАП, органом, який склав протоколи про адміністративне правопорушення наданий електронний рапорт про подію, яка мала місце 10.01.2024 о 22.50 годині, рапорт поліцейського роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області без дати його складення та відеозапис із фіксацією обставин, які передували складенню відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів.

Рапорт працівника поліції не є письмовим доказом в розумінні статті 251 КУпАП, а є лише формою письмових пояснень.

Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з місця події містить відеофайли, які не відтворюються.

Протоколи про адміністративне правопорушення самі по собі не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень.

Отже, жоден із вищевказаних доказів не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Водночас фабула викладена в електронному рапорті повністю підтверджує пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 36, 247, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 173, 185 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк