Справа № 734/5990/23 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/690/24
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Хуторненка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хуторненка І.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 13 грудня 2023 року в 22 год 03 хв, у смт. Козелець, Чернігівської області, по вул. Декабристів, 2, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Sierra, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Хуторненко І.М. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним у справі доказам. Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та не свідчить про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, місцем складання протоколу про адміністративне правопорушення є АДРЕСА_2 , що є грубим порушенням під час складання протоколу, оскільки це не є місцем розташування найближчого закладу охорони здоров`я. Наявне у справі про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з датою не є належним та допустимим доказом, оскільки: у розділі найменування закладу охорони здоров`я зазначено - ЧОПНЛ, у той час як такого медичного закладу не існує, а в м. Чернігові зареєстрований заклад охорони здоров`я - Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради; також у розділі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» вказано прописом - інспектор взводу №1 роти №4 ВУПП в Чернігівській області ДПП ст. лейтенант поліції Ірина Скитер, натомість ОСОБА_1 не було доставлено до закладу охорони здоров`я. Вказує, що копія постанови Серія БАД № 052364 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП, є недопустимим доказом, оскільки фабула постанови не містить анкетних даних водія. Аналіз відеозапису, на якому видно обличчя водія, як він пересувається, розмовляє з поліцейськими, дає підстави судити про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, відсутність вимоги з боку поліцейського пройти медичний огляд, а формулювання пропозиції, від якої кожна особа має право погодитися чи відмовитися, не відсторонення водія від керування транспортним засобом, свідчить про те, що ознак наркотичного сп`яніння у водія не було і від пропозиції, а не вимоги поліцейського, він мав повне право відмовитися і не виконувати її без правових наслідків. Крім того, як убачається з відеозаписів, долучених до справи, безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилася.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Хуторненка І.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610969 від 13.12.2023, ОСОБА_1 , 13 грудня 2023 року в 22 год 03 хв, у смт. Козелець Чернігівської області, вул. Декабристів, 2, керував автомобілем Ford Sierra, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкуванні з водієм, у поліцейських виникли підозри про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, так як у нього були звужені зіниці, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте водій категорично відмовився. Після цього, працівником поліції йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та був складений адміністративний протокол, зі змістом якого ОСОБА_1 було ознайомлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Сторона захисту наголошує, що у поліцейських не було підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Водночас, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п. 4 названої Інструкції.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується як змістом протоколу, даними, що вбачаються з відеофайлів, мали підстави пропонувати останньому пройти огляд.

Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з пунктом 12 вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, працівники поліції діяли відповідно до вимог закону та після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння запропонували останньому пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився.

Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд ОСОБА_1 була очевидною.

Доводи апелянта про невідсторонення його підзахисного від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів законність дій поліцейського при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки таке відсторонення здійснюється при встановленні факту керування водія транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а щодо ОСОБА_1 був складений протокол за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Хуторненка І.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний