Справа № 149/3916/23
Провадження №3/149/63/24
Номер рядка звіту 331
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2023 біля 00:00 год. по вул. Миру в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 голосно кричав, виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, 26.11.2023 біля 00:05 год. по вул. Миру в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 виражався в адресу поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нецензурною лайкою та різними образливими словами, на законну вимогу працівників поліції припинити вказані дії не реагував.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав та повідомив, що протокол складено не відносно нього, оскільки ім`я особи, яке занесено до протоколу, не відповідає його імені. Водночас підтвердив, що був затриманий 26.11.2023 року в порядку ст. 261 КУпАП у зв`язку з причетністю до адміністративних правопорушень та доставлений до Хмільницького РВП для оформлення відповідних матеріалів. Пояснень щодо обставин справи суду не надав, дії та рішення співробітників поліції не оскаржував.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП підтверджується: протоколом серії ВАВ № 572910 від 26.11.2023; протоколом серії ВАВ № 572911 від 26.11.2023; протоколом АА № 198681 про адміністративне затримання; , поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рапортами о/у СКП Хмільницького РВП Гусаревича Ярослава, начальника САП ВВГ Хмільницького РВП Клименка Олександра, ПОГ Хмільницького РВП Березюка О., та іншими матеріалами справи.

Суддя критично оцінює та відхиляє пояснення ОСОБА_1 про те, що протоколи складені не відносно нього, оскільки в самих протоколах про адміністративні правопорушення його прізвище, ім`я та по батькові збігаються з паспортними даними, наявні розбіжності лише в протоколі про адміністративне затримання, де його ім`я записано - ОСОБА_9 . Сам ОСОБА_1 пояснив, що за адресою, вказаною в протоколах, крім нього, інших осіб, які б мали прізвище, ім', по батькові - ОСОБА_1 не проживає. Також в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що йому при складенні протоколів про адіміністративні правопорушення для ознайомлення не надавались докази, які він вимагав, що також узгоджується з поясненнями, наданими ним у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, що також свідчить, що йому було достименно відомо, що саме відносно нього складаються протоколи про адміністративні правопорушення, однак будь-яких зауважень щодо невірного зазначення його анкетних даних він не надавав. Разом з тим, на запитання суду щодо необхідності оголошення перерви для надання йому можливості ознайомитися з наданими матеріалами, ОСОБА_1 відповідних клопотань не заявляв. Доказів на спростування факту вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП за обставин, вказаних у протоколах, судом не встановлено. Відтак заперечення ОСОБА_1 суддя розцінює як обраний ним спосіб захисту.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, належних висновків для себе не зробив, його майновий стан, характер вчиненого правопорушення, те що він раніше притягався до адімністративної відповідальності з врахуванням приписів ст. ст. 36, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33-36, 173, 185, 221, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт невідбутий строк громадських робіт може бути замінено адміністративним арештом.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.