Провадження № 33/801/486/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців за те, що 08 квітня 2024 року о 17 год 15 хв. по вул. Пирогова, 150-а у м. Вінниці він, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та внаслідок некерованого інерційного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Oktavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду та в результаті некерованого інерційного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «Citroen C-Zero», державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами змінити на штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , не оскаржуючи фактичних обставин справи, посилався на необґрунтованість висновку суду першої інстанції в частині накладення на нього адміністративного стягнення. Суд не надав належної оцінки тим обставинам, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав, розкаявся, надав пояснення щодо обставин правопорушення. Зазначав, що адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керуванням транспортними засобами є надто суворим та фактично позбавить його єдиного та основного джерела доходу і можливості утримувати свою сім`ю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Види адміністративних стягнень визначено у статті 24 цього Кодексу. Зокрема, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання);

позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи;

6) виправні роботи;

6-1) суспільно корисні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Конструкція цієї норми вказує на те, що позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання) (пункт 5 частини першої статті 24 КУпАП) є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф (пункт 2 частини першої статті 24 КУпАП).

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 1 частини першої статті 34 КУпАП щире розкаяння винного визнано обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Санкція статті 124 КУпАП встановлює альтернативні види адміністративних стягнень за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна: від більш м`якого штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до більш суворого позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, розкаявся, вчинена дорожньо-транспортна пригода не призвела до значної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Оскільки суддею суду першої інстанції не наведено жодних обставин, які б вказували на необхідність застосування до ОСОБА_1 більш суворого виду адміністративного стягнення із передбачених санкцією статті 124 КУпАП, наведені вище обставин вказують на можливість його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами шляхом накладення стягнення у виді штрафу, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову судді суду першої інстанції в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року змінити в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн 00 к.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк