Справа № 448/1185/23 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І.
Провадження № 33/811/338/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 27 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

В задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про передачу ОСОБА_1 на поруки - відмовити.

В задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_3 про передачу ОСОБА_1 на поруки - відмовити.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_4 , 13.07.2023 о 17 годині 35 хвилин, по вул. Лісова, 91, с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, із використанням технічного засобу «Драгер 6810» (тест N?2592, проба позитивна 2,09 %), із використанням безперервної відеофіксації.

Встановлено, що своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУПАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати за відсутністю складу правопорушення, а провадження закрити.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію постанови отримав 04.01.2024 року, що підтверджується особистою розпискою, яка міститься в матеріалах справи №4448/1185/23. Крім того, апелянт звертався до суду із апеляційною скаргою в 10-ти денний строк з моменту отримання примірника постанови суду першої інстанції 04.01.2024 року, однак, апеляційну скаргу було повернуто. Отримавши постанову Львівського апеляційного суду від 25.01.2024 року лише 15.02.2024 року апелянт повторно звертаюсь з апеляційною скаргою, оскільки строк на апеляційне скарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення і відеозапис не містять даних про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і такі докази та викладені в них обставини неодноразово оспорювалися стороною захисту в судових засіданнях, проте не були взяті до уваги судом.

Звертає увагу на те, що повторна неявка в судове засідання свідка інспектора поліції Сидора В.Р. не тільки позбавляє Суд можливості допитати свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, але й ставить під сумнів факт існування свідка очевидця події.

Зазначає, що відеозапис події, яка сталася 13.07.2023 року, знятий не на відео реєстратор чи бодікамеру поліцейського, а на невідомий пристрій.

Окрім того зазначає, що поліцейський, всупереч ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», не проінформував водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки та в протоколі не зазначено жодної ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Вказує також про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано підписати протокол чи надати письмові пояснення/заперечення, а також не надано копії протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює в повній мірі реалізувати свої права на захист.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причину неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 17.05.2024 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №016471 від 13.07.2023, який є документом, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, який засвідчує факт неправомірних дій ф в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього (а.с. 4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 783207 від13.07.2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 1212 КУпАП, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 , 13.07.2023 о 17 годині 55 хвилин, по вул. Лісава, 91, с. Заріччя, Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки та був без посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 6). Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме ALCOTEST 6810 «Drager» результат огляду - 2,09 % проміле проба позитивна, із змісту даного акту вбачається, що даний огляд проводиться у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.7);

- витягом про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності (а.с.8);

- показником алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager», тест №2592 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_1 (результат тесту 2,09 % проміле) (а.с. 9);

- диском з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксований момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_5 , який перебуває у транспортному засобі, вказавши причину порушення ним ПДР, та огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння. Зафіксовано, що ОСОБА_4 погодився на проходження алкотестеру, сам розпечатує його у транспортному засобі працівників поліції. Після продуття алкотестеру, прилад показує позитивну пробу 2,09 проміле. Працівники поліції паовідомляють ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та буде винесена постанова за порушення ПДР, оскільки він керував транспортним засобом без ременя безпеки.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення і відеозапис не містять даних про керування ОСОБА_1 автомобілем, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки з відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_5 , який перебуває у заведеному транспортному засобі, вказавши причину порушення ним ПДР.

Також, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілем.

З урахуванням відомостей відеозапису камер працівників поліції доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів апелянта та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності. За таких обставин, заперечення апелянтом факту керування транспортним засобом при обставинах, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, є безпідставні.

Твердження апелянта про те, що повторна неявка в судове засідання свідка інспектора поліції Сидора В.Р. не тільки позбавляє Суд можливості допитати свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, але й ставить під сумнів факт існування свідка очевидця події, апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, більш того, посилаючись на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду в частині не допиту інспектора поліції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодних клопотань з цього приводу на усунення допущеної, на його думку, неповноти, не заявляв.

Крім того, апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідка є правом, а не обов`язком суду.

Під час перегляду відеозаписів, долучених до матеріалів справи встановлено, що відео фіксацію події проведено у відповідності до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 № 1026. За вказаного, до уваги не приймаються доводи апелянта про недопустимість вказаного відеозапису.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що поліцейський не проінформував водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу, є необґрунтованими, оскільки спростовуються даними відеозапису. Так, із відеозапису вбачається, що поліцейський проінформував ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а саме про те, що останній порушив правила дорожнього руху керував транспортним засобом без ременя безпеки.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а Правил дорожнього руху та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 27 грудня 2023 року.

постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 27 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк