Справа№751/1540/24
Провадження №3/751/1088/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

при секретарі Курач В.С.,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відовідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працює кур`єром, РНОКПП невідомо,

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №029576 від 11.02.2024 року, 10.02.2024 року, о 23 год. 20 хв., в місті Чернігові по вул. Любецька, буд. 179, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyndai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився, зафіксовано на п/в №473401.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження по справі, оскільки він по факту не відмовлявся від проходження огляду, а саме від здачі сечі для аналізу, а у зв`язку зі стресовою ситацією та фізіологічними особливостями організму, не зміг цього зробити. Дані обставини підтверджуються консультативним висновком невропатолога, діагноз - парурез (страх або неможливість сечовипускання на людях). У відібранні ж інших біологічних зразків, поліцейські йому відмовили. Разом з тим, зазначив, що жодних із зазначених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння він не мав, вони були надумані працівниками поліції. Пояснив, що 11.02.2024 року близько 13 год. 00 хв., тобто приблизно через 11 годин після зупинки його поліцейськими, самостійно звернувся до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, де пройшов у встановленому законом порядку огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Згідно виписки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради № 120, відповідно до якої він тверезий, ознак сп`яніння невиявлено. Крім того, зазначив, що поліцейські навіть не повідомили йому причину зупинки транспортного засобу.

Захисник ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, про це свідчать його пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, а просто не зміг цього зробити через свої фізіологічні особливості. Звертає увагу суду, що ні працівниками поліції, ні працівниками КНП "ЧОПНЛ" не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп' яіння шляхом здачі інших біологічних зразків, таких як слина, кров, змиви поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. В подальшому ж, як зазначив сам ОСОБА_1 , він прибув до КП "ЧОПНЛ" з метою здачі аналізу сечі на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтвердило, що ОСОБА_1 не перебував і в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, що відповідно виключає обставину наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення захисника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підставою для складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №029576 від 11.02.2024 року, було виявлене працівниками поліції порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з керуванням ним транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння і відмовою в проходженні відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у своїх діях поліцейський керується, зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735 /надалі Інструкція/, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 /надалі Порядок/, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 /надалі - Інструкція 2/.

Відповідно до п. 2, 4 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, тобто вказані ознаки є виключними.

Пунктом 1, п. 8 та п. 12 розділу II Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 7 та п. 8 Порядку №1103).

З вказаних положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735 вбачається, що водію транспортного засобу, щодо якого в поліцейського є підстави вважати, що той перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 Інструкції № 1452/735.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

При цьому, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) як при зупинці транспортного засобу, так і при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Так, підставою для складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №029576 від 11.02.2024 року, було виявлене працівниками поліції порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з керуванням ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовою в проходженні відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, явних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , суд не вбачає.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 31 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати один з таких превентивних заходів: зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Так, у Постанові Верхового суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 зазначено, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження правомірності підстави зупинки транспортного засобу. Отже, на думку суду, зупинення 10.02.2024 року працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Саме по собі посилання поліцейського на п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», як правову підставу для зупинки відповідного транспортного засобу, при цьому, не зазначаючи детального опису підстави зупинки і за відсутності в матеріалах справи жодних відомостей щодо наявності будь-яких із обставин, визначеної у цій статті, не можна вважати правомірною підставою його зупинки.

Крім того, згідно пунктів 7, 8, 12, 13 означеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проїхав до медичного закладу та намагався здати біологічний матеріал, сечу. Проте, зробити цього не зміг, в силу своїх фізіологічних особливостей. ОСОБА_1 повідомляв поліцейських, що в нього наявні проблеми зі здоров`ям, та у присутності сторонніх осіб він не може контролювати вільне сечовипускання. Працівниками поліції було проігноровано ці слова.

Разом з тим, долучена стороною захисту медична документація, підтверджують наявність первних проблем зі здоров`ям у ОСОБА_1 , а саме діагноз - парурез, що могло вплинути на сечовипускання.

При цьому, ні лікар, ні поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння шляхом здачі інших біологічних зразків. Внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження даного освідування

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ненадання ОСОБА_1 біологічного матеріалу - сечі, за відсутності пропозиції лікаря чи поліцейського здати інший біологічний матеріал: слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або ж якщо неможливо взяти такі зразки тоді кров та відмови ОСОБА_1 від такого чи вчинення ним умисних дій щодо ухилення від їх здачі, - не є наслідком свідомого ухилення від здачі біологічного матеріалу та відповідно не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, ОСОБА_1 надано до суду виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого про проходження огляду на стан сп`яніння №120 від 11.02.2024 року о 13 год. 00 хв., де в п. 6 «повний діагноз» зазначено «тверезий, ознак сп`яніння не виявлено».

Вказаний висновок складено хоч і поза встановленим строком для освідування, проте у період часу, що виключає повне виведення із організму людини відповідних наркотичних або психотропних речовин, у випадку їх систематичного вживання, на що неодноразово звертали увагу допитані в судових засіданнях лікарі наркологи в рамках інших справ про адміністративні правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дана позиція узгоджується із судовою практикою Чернігівського апеляційного суду, зокрема (справа №751/908/22, провадження №33/4823/239/22).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи викладені обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Повний текст постанови суду складено 29.03.2024.

Суддя О.Г. Деркач