ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3927/23 Номер провадження 33/814/472/24Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., за участі ОСОБА_1 , адвоката Огризкова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Огризкова Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 30 жовтня 2023 року о 15 год 17 хв. в с. Великі Сорочинці, керуючи автомобілем АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Гоголя при виїзді на перехрестя з вул. Краснопільською не надав перевагу в русі автомобілю Nissan Murano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. Краснопільській, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.12 ПДР України.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, піддавши стягненню у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави.

Із постановою суду не погодився адвокат Огризков А.А. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на наявність ознак порушення ПДР у діях іншого учасника ДТП. Також вказує на недоліки складання схеми ДТП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг по суті, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Так, стаття 13 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує усіх учасників дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на п. 16.12 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 16.12. ПДР України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

П. 16.12 ПДР України, передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що вимог п. 16.12 ПДР ОСОБА_1 не дотримався, оскільки зобов`язаний був надати дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_3 , що наближався праворуч.

Матеріалами справи підтверджується, що водій ОСОБА_4 під`їжджаючи до перехрестя рівнозначних доріг був зобов`язаний врахувати, що перевагу в русі мають саме транспортні засоби, які наближаються праворуч та не дотримався вимог ПДР, які вимагали від нього бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та надати перевагу в русі транспортному засобу, який наближався праворуч.

Зазначене узгоджується з дослідженими матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП, на якому видно розташування транспортних засобів по відношенню один до одного на проїжджій частині та поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , за відсутності дорожніх знаків, що регулюють порядок перетину перехрестя, зобов`язаний був дати дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, відповідно до вимог п. 10.11 Правил дорожнього руху, оскільки подія сталася на перехресті рівнозначних доріг.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , за відсутності дорожніх знаків, що регулюють порядок перетину перехрестя, зобов`язаний був дати дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, відповідно до вимог п. 10.11 Правил дорожнього руху, оскільки подія сталася на перехресті рівнозначних доріг.

Доводи апеляційної скарги, що на початку вул. Гоголя у м. Миргород, по якій рухався водій ОСОБА_1 , встановлений знак «Головна дорога», який діє на усю дорогу по вул. Гоголя, оскільки відсутній знак «Кінець головної дороги» - є довільним тлумачення положень ПДР України.

Так, знак пріорітету 2.3 «Головна дорога» надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть. Знак встановлюється перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, а також на початку головної дороги.

Враховуючи ту обставину, що на перехресті доріг вул. Гоголя та вул. Краснопільської у м. Миргород відсутній знак 2.3 «Головна дорога», то твердження апелянта про те, що водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення саме п. 10.11, п. 16.12 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення саме п. 16.12 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Огризкова Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця