Провадження № 3/193/70/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 січня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Хомич Н. О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого оператором ПК ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2024 інспектором СРПП ВП №9 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном Попришко І. Г. складено протокол, серії ВАВ № 993554 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про те, що 03.01.2024 близько 21 год 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, умисно висловлював повідомлення про наявність у нього коханки в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , 1989 року народження, чим вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному не визнав, пояснивши, що він цього дня відпочиваючи на дивані продивлявся стрічку у соціальних мережах, його дружина підійшла до нього та почала висловлювати у його сторону звинувачення у наявності у нього коханки.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно ч. 1ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У даному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено без врахування вищевказаних вимог Закону.

Зі змісту протоколу від 03.01.2024 прийняття заяви ОСОБА_2 вбачається, що 03.01.2024 о 21 годині 00 хв. чоловік ОСОБА_1 перебуваючи у алкогольному сп`янінні спровокував сварку, а саме повідомляв, що має коханку, з якою домовився з нею про зустріч, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує, що 03.01.2024 о 21 год. 00 хв. перебуваючи за своїм місцем проживання вона побачила, що її чоловік з кимось здійснює переписку по телефону, у відповідь останній повідомив, що має коханку, чим почав на неї психологічно тиснути внаслідок чого у них виник словесний конфлікт.

Таким чином у протоколі всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не зазначено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки не вказано чи могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Оскільки умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру є обов`язковим елементом об`єктивної сторони, відповідні фактичні обставини підлягають обов`язковому детальному опису в протоколі, а також доказуванню в судовому засіданні.

Разом із тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №993554 від 03.01.2024, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не зазначено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки не вказано конкретних діянь (дій або бездіяльності), вчинених ОСОБА_1 , які підпадають під ознаки домашнього насильства, та наслідків їх вчинення, що виключає в діях останнього наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Європейським судом з прав людини та основоположних свобод неодноразово зазначалось, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, які по суті мають ознаки, «притаманні кримінальному обвинуваченню», необхідно застосовувати підходи кримінального судочинства (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року «Коробков проти України» та інші).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП- закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, 283 -285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події даного адміністративного правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець