Справа №: 343/3243/23
Провадження №: 3/343/42/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента VІ курсу Національного університету ім.Стефаника, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - адвоката Кобилинець Т.В. -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586414 від 20.12.2023, ОСОБА_1 , 20.12.2023 о 00:47 год в м.Долина по вул.Обліски, керував транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Проїхати в найближчий лікувальний заклад для проходження огляду на факт перебування в стані алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , не визнав , суду пояснив, що він 19.12.2023 у вечірній час доби перебував у гостях у свого товариша ОСОБА_2 в м.Долина. Біля 24.00 год, до ОСОБА_2 зателефонував його батько, та попросив забрати його з автозаправки ОККО, що знаходиться по вул. Обліски в м.Долина. Він та ОСОБА_2 вийшли з квартири і ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля Рено-Мастер, який належить їх товаришу ОСОБА_3 . Він сів на заднє пасажирське місце. Приїхавши на заправку, вони забрали батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та направились в центральну частину м.Долина. Коли вони проїжджали біля газової заправки, що в м.Долина на вул.Обліски, за ними, включивши "маячки" почав їхати службовий автомобіль працівників поліції. ОСОБА_2 , який був за кермом, повернув на стоянку, що біля кафе "Імпреза", та зупинився. Після цього ОСОБА_2 пересів на переднє пасажирське крісло, де вже сидів його батько. Він ( ОСОБА_1 ) продовжував сидіти на задньому пасажирському місці вказаного автомобіля. Працівник поліції підійшов до їх автомобіля та відкривши водійську дверку наказав ОСОБА_2 сісти за водійське крісло. Інший працівник поліції почав відкривати задню пасажирську дверку та поламав її. Він вийшов з пасажирського місця та став сваритись з працівником поліції за поламану дверку. Працівник поліції почав щось пояснювати, зачитував якісь права та безпідставно запропонував йому пройти тест на визначення стану сп`яніння. Він неодноразово вказував, що не являється водієм зупиненого автомобіля і тому немає підстав для проходження тесту. Працівники поліції не відібравши ні в кого анкетних даних склали протокол. Він думав, що працівники поліції склали протокол на ОСОБА_5 , і тому неодноразово просив показати його або ознайомити з ним, що відображено на відеофіксацій події, який він долучив до матеріалів справи. В цьому йому поліцією було відмовлено. Після цього приїхав евакуатор, який забрав автомобіль на штрафмайданчик, а вони пішли додому. Копію протоколу йому вручено не було, також копію по пошті, він не отримав. Адреса його проживання, яка вказана в протоколі, а також в супровідному листі, про нібито направлення йому копії протоколу - АДРЕСА_2 , неправильна, оскільки він там не проживає, а зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . В той день він алкогольних напоїв не вживав. Оскільки він не керував 20.12.2023 транспортним засобом, а тому і не вчинив адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив його виправдати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що 19.12.2023 до нього в гості прийшов ОСОБА_1 . Біля 24.00 год., цього ж числа до нього зателефонував його батько ОСОБА_4 і попросив забрати його з автозаправки ОККО, що в м.Долина по вул. Обліски. Він та ОСОБА_1 вийшли на вулицю і він сів за кермо автомобіля Рено Мастер. ОСОБА_1 сів на заднє пасажирське крісло. Забравши батька, який присів на переднє пасажирське крісло, вони повертались додому. Біля газової заправки стояв слубовий автомобіль поліції. Коли вони проїхали повз вказаний автомобіль, на службовому автомобілі включились проблискові маячки і вказаний автомобіль почав їхати за ними . Він повернув на стоянку біля кафе "Імпреза" та зупинився. Оскільки у нього немає водійських прав, він злякавшись пересів на переднє пасажирське крісло, біля батька. З службового автомобіля вийшов працівник поліції, який відкривши водійську дверку наказав йому пересісти за кермо. Інший працівник поліції почав відкривати задню пасажирську дверку, при цьому поламав її. З заднього пасажирського крісла вийшов ОСОБА_1 і між ним та поліцейським виник конфлікт через поламану дверку. Через деякий період часу на місце зупинки приїхав евакуатор, який забрав автомобіль Рено Мастер на штрафмайданчик, а вони пішли додому. Він не бачив як складався протокол, а також не бачив щоб комусь вручали його копію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кобилинець Т.В.( ордер серії АТ №1057466 а.с.14), пояснення допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №587414 від 20.12.2023 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі вказано місце проживання (перебування) ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.12.2023, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нечітка вимова слів ; почервоніння обличчя, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , в КНП «Долинська БЛ» від 20.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.3);

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.12.2023 (а.с.4)

- оптичний диск з відеозаписом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 20.12.2023 (а.с.9).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Кобилинець Т.В. заперечили той факт , що ОСОБА_1 20.12.2023 о 00:47 год в м.Долина по вул.Обліски керував транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, більш того в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому просили провадження у справі закрити.

Суд вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного:

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 , керування транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування , передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

В судовому засіданні було оглянуто відеофайл з оптичного диску долученого до матеріалів даної адміністративної справи, на яких наявний напис: оптичний диск з відеозаписом відносно " ОСОБА_1 ст.130 КУпАП від 20.12.2023 року" (а.с.9).

Відеозаписами із камери відеореєстратора патрульного автомобіля (відеофайли № VID 2023_1220_WA0000) зафіксовано момент зупинки автомобіля Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів.

На відеозаписах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли № 0000000__0001, ) зафіксовано, як працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля, на водійському сидінні водія не було, на передньому пасажирському сидінні як було встановлено перебував ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 . Працівник поліїції намагається відкрити задню бокову дверку та пошкоджує її. ОСОБА_1 покидає припаркований авомобіль з заднього пасажирського крісла та починає спілкуватися з працівниками поліції. Працівник патрульної поліції повідомляє останньому причину зупинки «комендатська година». Під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810» або в найближчому медичному закладі, на що останній відповів відмовою. Відмову неодноразово мотивував тим, що він не керував даним транспортним засобом , що зафіксовано даними відеозаписами.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Під час дослідження відеозапису з відеореєстратора та з нагрудних камер поліцейських, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20.12.2023 у визначений в протоколі час та місці, не встановлено.

Тобто, позиція сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час, не спростовується матеріалами справи.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим, він не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №587414 від 20.12.2023 не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечними доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Крім того, як вбачається з відеозапису із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли № 0000000__0001) копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №587414 від 20.12.2023 ОСОБА_1 вручена не була, оскільки останній відмовлявся від її отримання.

Згодом ОСОБА_1 неодноразово просив ознайомити його з даним протоколом однак отримав відмову, що зафіксовано на відеозаписі з мобільного телефону (відеофайли № 0-02-05-296е4db920034bf143d1954021) долученого стороною захисту до матеріалів справи та переглянутого в судовому засіданні (а.с.23)

При цьому, суд зауважує, що навіть при відмові ОСОБА_1 отримати копію протоколу його слід було направити за адресою проживання останнього через засоби поштового зв`язку.

Відповідно до супровідної №11703 від 21.12.2023 ВП №1 (м. Долина) направляло ОСОБА_1 адміністративний протокол ААД 587414 від 20.12.2023 за ст. 130 КУпАП складений відносно нього за адресою: АДРЕСА_2 .

Про те, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 за даною адресою не проживає.

Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громад , номер витягу:2024/001009611 від 30.01.2024 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Таким чином , в судовому засіданні встановлено, що копія протоколу ОСОБА_1 у встановленому порядку вручена не була, наведене суд розцінює як істотне порушення права останнього на захист, оскільки підтверджено, що йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ст.130 КУпАП, керуючись ст.ст. 247,283,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: В.А. Тураш