Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бєлової Н.Ю. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Стягнуто із нього на користь держави судовий збір.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 28 жовтня 2023 року, біля 13 год 00 хв, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно невістки ОСОБА_1 , а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, словесно ображав, перекинув каструлю з їжею, розмахував руками та намагався вдарити.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Бєлова Н.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_1 не викликався в судове засідання, а про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що ОСОБА_1 не викликався в судове засідання, а про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

13 листопада 2023 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.19).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 23 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року захисник Бєлова Н.Ю. подала лише 30 травня 2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції місцевого суду, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 23 листопада 2023 року.

Отже, апелянт більш як на шість місяців пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не викликався в судове засідання, а про існування постанови дізнався випадково не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам даної справи.

Так, в матеріалах справи знаходиться довідка про доставку документу «Судова повістка про виклик до суду» на 13.11.2023 10:00 одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 . Доставлено 08.11.2023 14:12:44 (а.с.16).

Вказаний номер телефону НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , оскільки він також зазначений і в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.1).

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 13.11.2023 о 10 год 00 хв у Луцькому міськрайонному суді (а.с.1).

Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи суперечать матеріалам справи (а.с.1, 16), а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Бєлової Н.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника Бєлової Н.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов