Справа № 164/2302/23 Провадження №33/802/47/24 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Полячука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої в опорному закладі «Колківський ліцей» Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 20.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї стягнення у виді 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на рахунок держави 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 09.11.2023 року, біля 12 години 00 хвилин, на 382 км + 400 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин (M 07), керувала автомобілем „Ford Focus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 „а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.12).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Вважає, що оскаржувана постанову суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою ухвалення необгрунтованого судового рішення. Водночас суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи та допустився грубого порушення права особи на захист.

Вказує на те, що суд першої інстанції належним чином не викликав її в судове засідання, ніякі повістки вона не отримувала, на її телефонні дзвінки працівник суду повідомляв, що справа ще не надійшла. Оскільки вона не була присутня під час судового розгляду і не знала про постановлене судове рішення 20.11.2023 року, а отримала постанову поштою, рекомендованим листом 28.11.2023 року, то встановлений законом строк апеляційного оскарження на момент звернення із скаргою не пройшов, оскільки такий закінчується 08.12.2023 року (а.с.16-21).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова щодо ОСОБА_1 винесена 20.11.2023 року у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 30.11.2023 року. Проте, апеляційну скаргу особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала лише 06.12.2023 року (через засоби поштового зв`язку Укрпошта), тобто з пропуском зазначеного терміну.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена зі змістом пред`явленого їй правопорушення про що свідчать її підписи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 357324, а також знала про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується її особистим підписом у тому ж протоколі (а.с.1). Не заперечувала факт вказаного повідомлення її працівниками поліції про судовий розгляд ОСОБА_1 і в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що вважала, що судом буде здійснено пізніше повторний виклик. Будь яких інших поважних причин неявки в судове засідання суду першої інстанції встановлено не було.

Відповідно апеляційний судприходить до висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні з огляду на обізнаність ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду та відсутність поважних причин її неявки в судове засідання, а тому апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Посилання апелянта на той факт, що на її думку, причина пропуску строку на подачу апеляційної скарги є поважною, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.294 КпАП України визначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строку особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на подачу апеляційної скарги на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2023 року щодо неї відмовити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2023 року повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.