Справа №751/295/24
Провадження №3/751/647/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , сержант, рядовий; місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

захисник-адвокат особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року о 10 год. 38 хв. в м. Чернігів, вул. Любецька 163, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» /д.н.з. НОМЕР_2 / з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан спяніння в лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 , будучи неодноразово повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в черговий раз не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В судовому засіданні захисник-адвокат Похилько С.М. просив провадження закрити з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Узагальнений зміст заперечень зводився до безпідставності ініціювання працівниками поліції проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Захисник вважав, що зазначені в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у водія мають удаваний характер, зокрема, тремтіння рук було обумовлено виключно низькою температурою.

Факт усвідомленої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я захисник не оспорював, однак вважав, що суд повинен врахувати і результати токсикологічного дослідження №26, проведеного на підставі направлення дізнавача ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області вже після складеного протоколу, згідно якого водій не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Окрім того, захисник звертав увагу на безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що з урахуванням концепції «плодів отруйного дерева», обумовлює визнання їх подальших дій та вимог безпідставними.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи захисника-адвоката, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Враховуючи позицію захисника в частині не оспорювання факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, суд проаналізував обставини відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, і наркотичного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом від 04.01.2024 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 707813 та відеозаписом до нього; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2024 року; рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП від 04.01.2024 року.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Так, з дослідженого відеозапису з відео-реєстратору поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи функції водія та маючи явно виражені ознаки наркотичного сп`яніння, усвідомлено відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Більше того, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не виключав ймовірність того, що в разі проходження ним огляду в лікаря-нарколога результат можливо буде позитивний, оскільки він вживав лікарські препарати.

Враховуючи пояснення водія та виявлені в ході його поверхневого огляду пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, належність яких останній заперечував, суд погоджується з підставністю пропозиції інспекторів поліції до ОСОБА_1 щодо проходження відповідного огляду, оскільки виявлені ними у водія ознаки наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, не є удаваними та мають об`єктивне вираження, що не заперечувалось і захисником в судовому засіданні, а виявлення вмісту в організмі людини наркотичних речовин може бути встановлено виключно за результатами лабораторних досліджень.

Суд при обґрунтуванні вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР враховує усвідомлену його відмову від проходження огляду, незважаючи на детальне роз`яснення інспектором поліції наслідків такої відмови. Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали пройти медичний огляд на вимогу працівників поліції перед складанням протоколу, водій не повідомляв. Більше того, у направленні на огляд водій власноручно написав, що до лікарні для здачі аналізів не поїде.

Наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.

Висновки результатів токсикологічного дослідження №26, проведеного на підставі направлення дізнавача ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, вже після складеного адміністративного протоколу суд не приймає до уваги, оскільки складом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є порушення ним вимоги п.2.5 ПДР, а сукупність наявних доказів у справі в підтвердження вказаної обставини є більш чим достатніми для прийняття об`єктивного та несуперечливого рішення.

Суд підкреслює, що на відеозаписі чітко зафіксовано як ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість спростувати обґрунтовану підозру працівника поліції щодо наявності в нього реальних ознак наркотичного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду у медичному закладі, з підстав побоювань отримання позитивного результату, усвідомлено відмовився, що власне і становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисником не надано доказів незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими, не спростовує факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння в лікаря-нарколога у встановленому законом порядку та доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника про неправильність зазначення прізвища водія в направленні на огляд водія транспортного засобу до ЧОПНЛ в частині написання літери є непереконливими та зумовлені особливостями почерку інспектора поліції. Окрім того, обізнаність ОСОБА_1 з вказаним направленням, а як наслідок і доведення до нього змісту підтверджується наданими на ньому ж поясненнями в частині відмови від здачі аналізів в лікарні та змістом дослідженого відеозапису /а.с.5/.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5 ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Суд вважає, що обов`язок проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку жодним чином не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки користування автомобілями є потенційною загрозою заподіяння серйозних травм.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Оскільки згідно протоколу ОСОБА_1 є військовослужбовцем, останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов