Справа № 464/399/24 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/724/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Горбаєнко А.С., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Горбаєнко А.С. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 24 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 24.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 06.01.2023 року о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Audi», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці, не чітка мова); огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці, за допомогою алкотестера «Drager ARND 0056», тест №244, результат 1,06 проміле, у вставленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Захисник Горбаєнко А.С. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент прибуття до автомобіля працівників поліції, який перебував в автомобілі з незаведеним двигуном та вказує, що згідно відеозаписів вбачається, що самі працівники поліції мали сумніви в тому чи відбувався рух транспортного засобу, а також відсутній відеозапис з реєстратора автомобіля працівників поліції.

Розглянувши матеріали справи № 464/399/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримала апеляційні вимоги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №568699 від 06.01.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженим працівником поліції у відповідності до вимог Закону України «Про національну поліцію» (а.с.2), відеозаписами, що міститься в матеріалах справи, на яких зафіксовано обставини прибуття працівників поліції до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального приладу Драгер, в подальшому останній не висловлював жодної незгоди з пройденим результатом огляду, не виявляв бажання повторно пройти огляд в медичному закладі (а.с.3), результатом спеціального приладу Драгер, яким встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю на рівні 1.06 проміле (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.01.2024 року (а.с.4).

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень щодо ніби-то відсутності доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 24 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.