Справа № 563/18/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засідання Литвинчук Л.Л., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , безробітного,

за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2023 року о 00:12 год., в с. Дивень Рівненського району Рівненської області, по вул. Церковній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2163», д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме, не отримавши посвідчення водія відповідної категорії, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі відмовився. При цьому, ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синь-червоного кольору, гучномовця та сирени, не зупинився, натомість пришвидшив рух. В результаті, був затриманий в с. Жорнівка Рівненського району Рівненської області, на вул. Лісовій, шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Peugeot 3074», д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а», 2.4, 2.5, 2.9 «в», ПДР України, та здійснив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданнні неповнолітній ОСОБА_1 , в присутності законного представника, матері ОСОБА_2 , свою вину у вказаних правопорушеннях визнав повністю, щиро каявся та пояснив, що посвідчення водія не має, та дійсно того вечора, перед тим як сісти за кермо, випив пляшку пива. Коли побачив поліцейських, злякався та почав тікати.

ОСОБА_2 суду пояснила, що протягом останніх двох років син ОСОБА_3 проживає разом з бабою та дідом (її батьками), натомість вона, разом з теперішнім чоловіком, проживає в м. Костопіль Рівненської області. Біологічний батько ОСОБА_3 помер, коли сину було 8 років. Тому, жодного виховного впливу на сина наразі не має.

Крім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 584125, серії ААД № 584122, серії ААД № 584124, серії ААД № 584123 від 23 грудня 2023 року, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказується, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. А також, зафіксовано його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 грудня 2023 року, а саме, до КЗОЗ «Корецька ЦРЛ»;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 7 Рівненського РУП в Рівненській області Поліщука В.В.;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, де зафіксовано момент затримання поліцейськими неповнолітнього ОСОБА_1 , який керував ТЗ марки «ВАЗ», а також зафіксовано його відмову від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Крім того, під час спілкування з співробітником поліції ОСОБА_1 вказав, що посвідчення водія не отримував, а автомобіль «ВАЗ» йому не належить, передній номерний знак знаходиться в нього вдома разом з бампером, який відпав. Перед тим як сісти за кермо випив пиво та енергетик. Від поліцейських тікав, так як злякався, та послухався друзів, які радили тікати.

Факт вчинення вказаних правопорушень, за обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими немає.

За загальним визначенням, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому, на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян. При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також, і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Положеннями ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака, відповідно до п. 2.9 «в» ПДР.

Керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 121-3 КУпАП).

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з частиною 2 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованих адміністративних правопорушеннях. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнання вини та щире каяття є обставинами, що пом`якшують відповідальність правопорушнику.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не виявлено.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З огляду на обставини та характер правопорушень, що вчинені на транспорті та пов`язані із підвищеною небезпекою, як для самого кермувальника, так і для інших учасників дорожнього руху, а також того, що судом не встановлено підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, тому він підлягає притягненню до відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

При накладенні стягнення за вчинення декількох адміністративних правопорушень суд враховує ст. 36 КУпАП України, де зазначено, що стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, стягнення необхідно застосувати в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з довідкою ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Поряд з тим, у законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа № 702/301/20) зазначила наступне.

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також, для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме, права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями статтей 33 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

На підставі статі 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 36, 40-1, 221, 280, 283, ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду виготовлено 18 січня 2024 року.

Суддя