БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/38/24
Справа № 356/28/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 22.08.1996, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274548 від 12.01.2024 водій ОСОБА_1 о 01 годині 20 хвилин 12.01.2024 в м. Березань, по вул. Шевченків шлях, 127, керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на бодікамеру.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.03.2024 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що того вечора зустрів біля "Приватбанку" знайому, з якою вирішили поспілкуватись, сіли в машину на обочині, спілкуватись вирішили цілу ніч. Вночі до них під`їхала поліція, спитали, чому вони стоять у комендантську годину та почули запах. Наголошував, що вони не рухались, машина стояла заглушена. Стояли біля озера. Поліцейські пропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився, бо авто не рухалось. Проїхати до медичного закладу для огляду не пропонували. Поліцейські нічого не складали та він нічого не підписував. Протокол йому не вручали. Права і обов`язки роз`яснювали. Окремо відзначив, що має право керування транспортними засобами та мав при собі відповідні документи.

В судовому засіданні 04.04.2024 ОСОБА_1 доповнень чи додаткових пояснень не зазначив.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні позицію свого клієнта підтримав та пояснив, що був особисто на місці, де трапилась подія, там знаходиться місце для паркування перед магазинами, на місці стоянки, що ще не облаштована. Наголосив, що це не проїзна частина та це місце не знаходиться на вулиці Шевченків шлях, як зазначено у протоколі, а по дорозі до озера. Автомобіль стояв на місці нерухомо, ОСОБА_1 знаходився на сидінні водія, і вони не рухалися, про що було повідомлено поліцейському. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти запропонований йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте потім змінив свою думку і відмовився, бо зрозумів, що це безпідставно. Вони були на узбіччі. Пояснив, що того вечора ОСОБА_1 зустрів знайому, з`їхав з дороги та вони вирішили поспілкуватись. Далі їхати наміру не мав, там нема куди їхати, на підтвердження чого надав фото. Двигун не працював. Автомобіль ОСОБА_1 з місця події було евакуйовано, а також винесено постанову за непред`явлення посвідчення водія. Штраф, накладений вказаною постановою, ОСОБА_1 сплатив, оскільки працівники поліції погрожували йому, що можуть не віддати машину та повідомлять у військкомат. За таких обставин, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення, тому просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання в якості свідків викликались працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які оформляли вказаний адміністративний матеріал, разом з тим, будучи належним чином повідомленими, останні на виклик суду не з`явились, причин поважності неявки суду не повідомили (а.с.49).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Згідно з п.п. 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вина останнього у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 274548 від 12.01.2024 (а.с.1), рапортом інспектора-чергового СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Коваленка С., відповідно до якого 12.01.2024 о 01 год. 20 хв. ним спільно з інспектором ОСОБА_3 під час патрулювання по вул. Шевченків шлях був виявлений автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , що мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння очей, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився на бодікамеру (а.с.5).

За інформацією ТСЦ МВС № 3241 від 27.01.2024 за вих. № 3110/3241-64 та СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 19.01.2024 за № 197/109/1303/01-24, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 , видане 01.11.2011 (а.с.11,23).

Згідно відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення, в ОСОБА_1 в порядку ст. 265-1 КУпАП посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався; 01.01.2024 поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 309769 від 12.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування ним транспортним засобом, не пред`явивши на вимогу посвідчення водія відповідної категорії (а.с.1,3).

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому об`єктивно зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився (відрізок часу 06 хв. 24 с. - 06 хв. 43 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску).

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом, на відрізку часу 06 хв. 25 с. 06 хв. 32 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску чітко зафіксовано, як після відмови пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти відповідний огляд у найближчому медичному закладі, на що останній також відмовився.

Так само не правдиві твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські нічого не складали та він нічого не підписував, оскільки з відеозапису вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення та повідомлено, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол, на що він підтвердив поліцейському, що йому це зрозуміло (відрізок часу 06 хв. 30 с. - 06 хв. 43 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску).

Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зміст протоколу зачитано останньому вголос на його вимогу, запропоновано отримати копію протоколу, надати пояснення, та поставити свої підписи, на що останній погодився (відрізок часу 00 хв. 07 с. 00 хв. 11 с., 01 хв. 17 с. 01 хв. 56 с., 02 хв. 26 с. 02 хв. 30 с. файлу «3» в папці «130 злидар» на диску), але в подальшому свою позицію змінив та відмовився після того, як почув розмір штрафу, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (відрізок часу 02 хв. 39 с. 03 хв. 00 с. файлу «3» в папці «130 злидар» на диску).

Отже, ОСОБА_1 був добре обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, мав можливість отримати його копію та зазначити свої пояснення чи заперечення, однак свідомо та на власний розсуд відмовився, надавши в судовому засіданні протилежні пояснення.

Крім цього, дії ОСОБА_1 на місці події, зафіксовані на відеозаписі, непослідовні, плутані, він постійно змінював свою позицію, намагався затягти час, провокував поліцейських, запитував, чи не відправлять вони його в армію, намагався домовитись (відрізок часу 05 хв. 06 с. 05 хв. 18 с., 06 хв. 00 с. 06 хв. 14 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску), визнав, що в нього є при собі посвідчення водія, проте на вимогу поліцейських він його не надасть, нехай вони (поліцейські) забирають машину (відрізок часу 00 хв. 08 с. 00 хв. 11 с., 00 хв. 35 с. 01 хв. 17 с., 02 хв. 51 с. 02 хв. 55 с., 03 хв. 09 с. 03 хв. 50 с. файлу «2» в папці «130 злидар» на диску), в подальшому сів у машину та намагався поїхати з місця події до складання протоколу, привівши автомобіль у рух (відрізок часу 01 хв. 50 с. 02 хв. 35 с. файлу «2» в папці «130 злидар» на диску), спочатку погодився підписати протокол, потім відмовився (відрізок часу 00 хв. 07 с. 00 хв. 11 с., 01 хв. 17 с. 01 хв. 56 с., 02 хв. 26 с. 02 хв. 30 с., 02 хв. 39 с. 03 хв. 00 с. файлу «3» в папці «130 злидар» на диску), сам кинув поліцейським у відкрите вікно автомобіля ключі від своєї машини (відрізок часу 03 хв. 26 с. 03 хв. 35 с. файлу «3» в папці «130 злидар» на диску).

Таку поведінку ОСОБА_1 суд розцінює як спрямовану на уникнення від адміністративної відповідальності, а його пояснення нещирими та такими, що викликають обґрунтовані сумніви у своїй правдивості.

В силу вимог п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За інформацією ТСЦ МВС № 3241 від 27.01.2024 за вих. № 3110/3241-64 та СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 19.01.2024 за № 197/109/1303/01-24, ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами, на момент події ОСОБА_1 мав при собі посвідчення водія, що підтвердив і в судовому засіданні, отже, як водій, усвідомлював обов`язок, визначений п. 2.5. Правил дорожнього руху, та кого він стосується.

В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнав, що він випивший, пояснював, що так вийшло (відрізок часу 05 хв. 06 с. 05 хв. 18 с., 05 хв. 53 с. - 06 хв. 00 с., 06 хв. 20 с. - 06 хв. 23 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску), має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, на місці видні чіткі сліди від шин, чути звук двигуна (відрізок часу 00 хв. 10 с. 00 хв. 25 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску).

З відео вбачається, що спочатку на вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вийшов з автомобіля, працівники поліції почали роз`яснювати йому процедуру, запропонували обрати мундштук, він визнав, що випив, намагався домовитись, і лише після цього відмовився, зрозумівши невідворотність покарання (відрізок часу 03 хв. 00 с. 03 хв. 03 с., 04 хв. 43 с. - 06 хв. 32 с., файлу «1» в папці «130 злидар» на диску).

Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Таким чином, погодившись пройти такий огляд, ОСОБА_1 визнав, що як водій має дотримуватись відповідного обов`язку.

За таких обставин, заперечення ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом є сумнівними та відхиляються судом як позиція захисту з метою уникнути від адміністративної відповідальності.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також постановою серії БАБ № 309769 від 12.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування ним 12.01.2024 о 01 год. 20 хв. транспортним засобом, не пред`явивши для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Вказана постанова набрала законної сили, ОСОБА_1 не оскаржувалась та він добровільно сплатив накладений на нього штраф за вчинене правопорушення в сумі 850 грн., про що останній безпосередньо повідомив у судовому засіданні.

Пояснення захисника про те, що насправді його підзахисний з винесеною відносно нього постановою не погодився, а штраф сплатив виключно з побоювань перед погрозами працівників поліції, що вони можуть не віддати машину та повідомлять у військкомат, викликають обґрунтовані сумніви у їх правдивості та розцінюються судом критично, оскільки з матеріалів справи, зокрема, і долученого відеозапису, не вбачається вчинення поліцейськими тиску чи інших дій, які б погрожували ОСОБА_1 в будь-який спосіб, або свідчили про упереджене або необ`єктивне до нього ставлення, із заявами чи скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, рішення про визнання їх незаконними, неправомірними компетентними органами не приймалось, відтак, дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення є такими, що вчинені в межах компетенції та спрямовані на реалізацію повноважень, покладених на нього законом.

Суд дійсно відхиляє наданий акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.01.2024, оскільки з моменту набрання 01.07.2020 чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018, положеннями ст. 265-2 КУпАП не передбачено можливості тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції у випадках вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначена норма залишилась лише в Порядку

тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 грудня 2008 р. № 1102, що має нижчу в порівнянні із Законом, юридичну силу, тому не підлягає до застосування виходячи з правил дії конкуренції норм.

Водночас, зауважує, що сторона захисту не посилається на такі обставини, обмежуючись тим, що оплата штрафу ОСОБА_1 була вчинена саме з метою повернути автомобіль.

Пунктом 12 вказаного вище Порядку передбачено порядок повернення тимчасово затриманого транспортного засобу за заявою особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення транспортного засобу зазначеним особам в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу є його сплата.

Як вбачається, акт від 12.01.2024 складено за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому сплата правопорушником штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП ніяким чином не могли бути умовою повернення автомобіля, а тому такі пояснення сторони захисту судом розцінюються критично.

Посилання захисника на те, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на необладнаному місці для паркування, на узбіччі, де немає проїзду, а не на вул. Шевченків шлях, як зазначено у протоколі, не мають ніякого значення для справи та не приймаються судом до уваги, оскільки юридичний склад даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вимагає абсолютно точної геолокаційної прив`язки до певної адреси, автомобільної дороги чи інших, спеціально призначених для руху транспортних засобів елементів проїзної частини, та може бути вчинене і на незабудованій чи нерозміченій місцевості тощо, тому такі посилання захисника недоречні.

На відеозаписі чітко зафіксовано місце вчинення правопорушення на узбіччі дороги, що знаходиться на конкретній ділянці місцевості поряд з вул. Шевченків шлях в м. Березань, перед перехрестям нерівнозначних доріг, про що свідчить встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», дорожній знак п. 5.38.2 «Пішохідний перехід», що видно на відрізку часу 04 хв. 37 с. - 04 хв. 50 с. файлу «1» в папці «130 злидар» на диску, що підтверджують також надані захисником фотографії, та сумнівів не викликає (а.с.31-35).

Отже, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та в сукупності підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко