ПОСТАНОВА

іменем України

31 січня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ДП «Морозко», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

встановив:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою (головний бухгалтер), за період з 01.10.2017 до 30.09.2023 порушила вимоги ведення податкового обліку, а саме вимоги п. п. 134.1.1, п. 134.1. ст. 134, п.п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2023 на загальну суму 16848263 грн, заниження ПДВ за період з листопада 2017 до грудня 2022 в сумі 593517 грн. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Днем виявлення адміністративного правопорушення є 15.12.2023.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлялася про розгляд справи, працівниками ГУДПС у Львівській області роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова. Окрім того, як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі. Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про дане адміністративне правопорушення не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та інші, наявні у суду докази, доходжу наступного висновку

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП, передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 678 від 15.12.2023, актом № 35091/13-01-07-05/23962339 від 15.12.2023.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно з яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 678 від 15.12.2023, адміністративне правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 вчинено останньою в період з 01.10.2017 до 30.09.2023. Днем виявлення адміністративного правопорушення є 15.12.2023.

Водночас,Львівський апеляційний суд у своїй постанові від 04 травня 2022 року у справі № 459/265/22, провадження № 33/811/406/22 вказав на необхідність обрахунку строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, для адміністративних правопорушень, передбачених ст. 163-1 КУпАП, саме із дня виявлення вчинення адміністративного правопорушення.

Із врахуванням наведеного, характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного адміністративного правопорушення, особи правопорушника, відсутності обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із вимогами п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час вчинення адміністративного правопорушення становить 536, 80 грн.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, 38, 163-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 102 (сто дві) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Іванюк І.Д.