Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3442/23
Провадження № 3/935/133/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 20.10.2023 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 269028 від 16.10.2023, ОСОБА_1 16.10.2023 о 16:20 годині м. Коростишів Житомирської області по вулиці Шевченка керував транспортним засобом Ford Dusion д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, що підтверджується тестом № 647 від 16.10.2023, результат огляду 2,50 проміле, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 16.10.2023 їхав в центрі м. Коростишів по вулиці Шевченка, був тверезим, зіткнувся з автомобілем Рено Дастер, на місці із водієм вказаного транспортного засобу він домовився про відшкодування збитків, завданих ДТП, оскільки були незначні пошкодження в автомобілів, після чого ОСОБА_1 близько 16:00 години пішов до товариша, який живе поряд, і вжив з ним алкоголь, оскільки нервував. Після того як ОСОБА_1 вийшов від товариша ОСОБА_2 і підійшов до автомобіля, його вже там чекали працівники поліції, почали оформляти матеріали по факту вчинення ДТП та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 погодився з результатом, в медичний заклад їхати не пропонували. Адміністративні матеріали складали при ОСОБА_1 , копії протоколів не вручали, поштою вказані копії він не отримував, звертався самостійно до відділу поліції для отримання копій вказаних протоколів, однак відповіді не отримав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 16.10.2023 в другій половині дня йому зателефонував ОСОБА_1 , повідомив, що потрапив в ДТП, на що він запропонував прийти до нього. Після приходу ОСОБА_1 вони випили алкоголь, останній розповів про те, що сталась невелика ДТП, вони з іншим водієм домовились про компенсацію збитків на місці, поліції на місці не було. ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_2 тверезий, побув хвилин 40 і пішов до автомобіля.

У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_3 пояснив, що вони прибули на виклик ДТП 16.10.2023 о 16:47 годині, водій іншого транспортного засобу був відсутній, відеозапис зупинився, допоки встановлювали особу водія, потім відеозапис відновили, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він погодився, огляд у медичному закладі не пропонували пройти, направлення на огляд водія з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі склали автоматично. Копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вручали, інших обставин ОСОБА_3 не пам`ятає.

У судове засідання інший учасник ДТП ОСОБА_4 неодноразово не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 269028 від 16.10.2023, ОСОБА_1 16.10.2023 о 16:20 годині м. Коростишів Житомирської області по вулиці Шевченка керував транспортним засобом Ford Dusion д.н.з. НОМЕР_1 , проте фіксація подій розпочинається о 16:47 годині, потім переривається і відновлюється о 17:46 годині. Після проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівники поліції не з`ясували чи згоден він з результатом, виписали направлення на огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_1 такий огляд не пропонували пройти, при тому направлення сформоване о 17:45 годині, а о 17:45 годині ОСОБА_1 ще сидів в патрульному автомобілі, а лише о 17:47 годині йому дали прилад Драгер. Крім того, відеозапис фіксації події є неповним, безперервним, всупереч статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ньому відсутнє роз`яснення прав ОСОБА_1 О 18:03 на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 дали пустий бланк схеми ДТП, копію протоколу про адміністративне правопорушення не вручили. Також на відеозаписі не зафіксовано складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Також, відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, встановлено, що відеозапис не є безперервним, не містить відображення повного процесу фіксації правопорушення та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку.

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Наявність декількох відеозаписів, що не безперервно та послідовно змінюють один одного може свідчити про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Судом встановлено, що відповідно результату тестування за допомогою приладу Драгер № 647 від 16.10.2023, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 2, 50 проміле.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був направлений до медичного закладу для проходження такого огляду.

Так, з відеозапису убачається, що фіксація подій розпочинається о 16:47 годині, потім переривається і відновлюється о 17:46 годині. Після проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівники поліції не з`ясували чи згоден він з результатом, виписали направлення на огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_1 такий огляд не пропонували пройти, при тому направлення сформоване о 17:45 годині, а о 17:45 годині ОСОБА_1 ще сидів в патрульному автомобілі, а лише о 17:47 годині йому дали прилад Драгер. Також на відеозаписі відсутнє роз`яснення прав ОСОБА_1 О 18:03 на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 дали пустий бланк схеми ДТП, копію протоколу про адміністративне правопорушення не вручили. Також на відеозаписі не зафіксовано складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції не містять безперервного фіксування усіх подій. Процедура складання протоколу та інших матеріалів, процес ознайомлення особи зі складеними матеріалами, отримання від особи пояснень, роз`яснення йому його прав та обов`язків також не були зафіксовані на відео.

Разом з тим, працівниками поліції не було видано копію протоколу ОСОБА_1 після його складання, що не спростовується відеозаписом та є порушенням Інструкції, адже відомостей про відмову особи від отримання копії протоколу матеріали не містять, які відмови від підпису.

Особа, яка склала протокол ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що не пам`ятає обставин події, направлення на огляд водія з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі склали автоматично, при цьому ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі не пропонували.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, 16.10.2023 в другій половині дня йому зателефонував ОСОБА_1 , повідомив, що потрапив в ДТП, на що він запропонував прийти до нього. Після приходу ОСОБА_1 вони випили алкоголь, останній розповів про те, що сталась невелика ДТП, вони з іншим водієм домовились про компенсацію збитків на місці, поліції на місці не було. ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_2 тверезий, побув хвилин 40 і пішов до автомобіля. Вказані обставини підтвердив і ОСОБА_1 .

Відтак, судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи, долучені працівниками поліції, якими здійснювалась фіксація усіх обставин події суперечать один одному та не узгоджуються між собою.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 16.10.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко