П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

30.12.2023 о 19 год. 40 хв. ОСОБА_2 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 100 метрів до державного кордону України та напрямку 302 прикордонного знаку, під час спроби незаконного перетину державного кодону здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ, під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду вдався до втечі в складі групи осіб, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державну прикордонну службу України», та вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014467 від 30.12.2023, протоколом про адміністративне затримання від 30.12.2023, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 30.12.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.12.2023, наявними у матеріалах справи.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 185-10 ч. 1, 283-285, 287-294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 (вісім п`ятдесят грн. 00 коп.) грн. на користь держави, зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн. на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук