КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2022/2024
П О С Т А Н О В А

04 квітня 2024 року місто Київ

справа № 758/8278/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого: директором ТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.472 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.472 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 108 166,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 09 березня 2024 року подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

В обґрунтування посилався на те, що оскаржувана постанова винесена без його участі, про її існування він не знав. Копію постанови отримав 13 лютого 2024 року.

Вказував, що в матеріалах справи наявні докази надіслання копії оскаржуваної постанови 10 жовтня 2023 року на електронна адресу ОСОБА_2 , про що складена довідка суду першої інстанції. Проте, такий документ не є доказом вручення йому оскаржуваної постанови, оскільки відсутня норма, яка б дозволяла замінити вручення постанови особі, щодо якої її винесено, врученням постанови її захиснику.

Зазначав, що ОСОБА_2 в суді першої інстанції не мала статусу його захисника, оскільки остання не надавала до матеріалів справи в суді першої інстанції витяг з договору, в якому зазначалися б повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Отже, у суду першої інстанції не було підстав направляти копію постанови ОСОБА_2

Посилався на те, що наявність в матеріалах справи інформації про надіслання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку з кодом поштового відправлення 914 не підтверджує отримання саме ним цього поштового відправлення та ставить під сумнів достовірність відомостей Укрпошти.

Вказував, що відомості Укрпошти про особисте вручення йому поштового відправлення за адресою: 80630 с. Заболотці Україна 21 жовтня 2023 року не можуть відповідати дійсності, оскільки з 11 березня 2022 року він перебуває за кордоном і фізично не міг одержати це поштове відправлення.

Зазначав, що лише 13 лютого 2024 року за його заявою на адресу електронної пошти Подільським районним судом міста Києва надіслана копія оскаржуваної постанови.

Посилався на те, що 16 лютого 2024 року він подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі №758/8278/23 Київський апеляційний суд відмовив йому в поновленні строку на апеляційне оскарження, мотивуючи своє рішення обставинами, які суперечать матеріалам справи.

При розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року просив врахувати також: розмір застосованого стягнення (понад 1,1 млн. грн), який для нього є надто істотним; відсутність вручення йому жодного документу у цій справі (внаслідок його перебування за кордоном); формальні причини повернення апеляційної скарги його захисника; істотність наведених у апеляційній скарзі аргументів щодо незаконності оскаржуваної постанови.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 07 вересня 2023 року, а тому відповідно до приписів ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження вказаної постанови розпочався 07 вересня 2023 року та закінчився 18 вересня 2023 року.

Копію постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року було надіслано на електронну адресу захисника ОСОБА_2 , зазначену нею як засіб зв`язку, 10 жовтня 2023 року, про що свідчить довідка Подільського районного суду м. Києва.

Також копію оскаржуваної постанови було надіслано засобами поштового зв`язку з кодом поштового відправлення: 914, за місцем реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . За результатами відстеження Київським апеляційним судом поштового відправлення з кодом: 914, вбачається, що останнє було вручено особисто адресату 21 жовтня 2023 року.

28 листопада 2023 року захисник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року вказана апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання останньої про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 07 вересня 2023 року.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року. Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто собі, яка її подала.

16 лютого 2024 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року. Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.472 Митного кодексу України. Апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

09 березня 2024 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказував на те, що строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року пропущений з поважних причин, оскільки постанова винесена у його відсутність; копію постанови він отримав лише 13 лютого 2024 року; ОСОБА_2 в суді першої інстанції не мала статусу його захисника, оскільки остання не надавала до матеріалів справи в суді першої інстанції витяг з договору; відомості Укрпошти про особисте вручення йому поштового відправлення за адресою: 80630 с. Заболотці Україна 21 жовтня 2023 року не можуть відповідати дійсності, оскільки з 11 березня 2022 року він перебуває за кордоном і фізично не міг одержати це поштове відправлення.

Вказані ОСОБА_1 обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи було призначено на 07 вересня 2023 року о 11.00 год.

Про розгляд справи на 07 вересня 2023 року о 11.00 год. ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою знаходженняТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ»: Львівська область, Золочівський район, с. Заболотці, вул. Шевченка, 12. Повістка повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також судова повістка на 07 вересня 2023 року о 11.00 год. направлялася ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу ТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ»: .

Захисник ОСОБА_2 вступила у справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 01 вересня 2023 року, про що надала ордер в системі «Електронний суд» та була належним чином повідомленою про розгляд справи, призначений на 07 вересня 2023 року.

01 вересня 2023 року захисник ОСОБА_2 подала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи відносно ОСОБА_1 , а 06 вересня 2023 року - клопотання про відкладення розгляду справи, яке не було задоволено судом, як необґрунтоване.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, забезпечено надання загального доступу до постанови 11 жовтня 2023 року.

При цьому, подаючи 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, захисник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказувала на те, що про винесення постанови ОСОБА_1 дізнався після відкриття виконавчого провадження №73422901 від 23 листопада 2023 року.

До апеляційної скарги від 28 листопада 2023 року захисник ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах ОСОБА_1 надала копію ордеру серії АІ №1502174 та копію договору №1-10/07/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 10 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «ЕСКВАЙРС».

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що ОСОБА_2 в суді першої інстанції не долучила до ордеру витяг з договору, однак подаючи 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , остання надала належні документи, які підтверджували її повноваження на надання правової допомоги ОСОБА_1 .

Оскільки представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, а відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 , починаючи з 28 листопада 2023 року знав про наявність оскаржуваної постанови та за умови його зацікавленості міг оскаржити постанову суду першої інстанції протягом розумного строку.

Відтак, посилання ОСОБА_1 на те, що копію постанови він отримав лише 13 лютого 2024 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відомості Укрпошти про особисте вручення йому поштового відправлення за адресою: 80630 с. Заболотці Україна 21 жовтня 2023 року не можуть відповідати дійсності, оскільки з 11 березня 2022 року він перебуває за кордоном і фізично не міг одержати це поштове відправлення є неспроможними, оскільки доказів того, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , не отримував, апелянтом надано не було.

Посилання ОСОБА_1 на те, що з 11 березня 2022 року він перебуває за межами України, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки він не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строків, визначених ч.2 ст.294 КУпАП, засобами поштового або електронного зв'язку.

При цьому, ОСОБА_1 скористався правом на подачу апеляційної скарги через свого представника.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Будь-яких інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року апелянтом надано не було, а тому наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищезазначене, визначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі ним апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, а тому в поновленні строку на оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.472 Митного кодексу України.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.