Справа № 489/4227/24
Провадження № 3/489/1853/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

02 липня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ДП "Агенція місцевих доріг Миколаївської області",

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №873794 від 29.05.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 07.05.2024 о 14.00 год. в Миколаївській області, Вознесенський район, автомобільний шлях 0150514 "Братське - Вознесенськ", він, будучи відповідальною посадовою, на посаді директора ДП "Агенція місцевих доріг Миколаївської області, за утримання ВШМ автомобільного шляху 0150514, в порушення п. 1.5 Правил дорожнього руху України, не виконав вимоги припису працівників Національної поліції України № 41 від 05.04.2024, а саме: не усунув недоліки ямковості, відсутності дорожніх знаків та відсутності дорожньої розмітки, вказаних у вимозі, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної служби; копію вимоги (припису) від 05.04.2024 №41; копію акту контрольної перевірки вимоги № 41 від 05.04.2024 обстеження ділянки вулично-шляхової мережі автомобільний шлях місцевого значення О150514 "Братське - Вознесенськ"), суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 254, 256 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому в обов`язковому порядку зазначаються відомості про таку особу, дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, з метою забезпечення права особи знати суть пред`явленого обвинувачення, щоб мати змогу захищатися від нього.

Статтею 188-28 встановлена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З диспозиції вказаної статті слідує, що вона є бланкетною нормою та для встановлення суті інкримінованого особі правопорушення відсилає до інших нормативних актів, порушення вимог яких інкримінується особі, та які мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість особі інкримінується порушення вимог п. 1.5 ПДР України.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Таким чином, з аналізу викладеної у протоколі суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення вбачається, що п. 1.5 ПДР України не містить положень щодо обов`язку особи виконувати законні вимоги (приписи) Національної поліції України, що, у свою чергу, вказує на те, що викладена у протоколі суть правопорушення є неповною, не містить викладу всіх обставин інкримінованого особі правопорушення та не дає змогу встановити її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, системний аналіз вказаних положень зазначених нормативних актів вказує на те, що підставою порушення відносно особи провадження про вчинення нею адміністративного правопорушення є складення уповноваженою посадовою особою відносно такої особи протоколу про адміністративне правопорушення, який, виходячи з імперативності положень ст. 254 КУпАП, в обов`язковому порядку має бути складений в присутності особи, яка вчинила правопорушення, та не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її виявлення.

Натомість з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки складений за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вказує на незабезпечення ОСОБА_1 роз`яснення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення гарантованих статтею 268 КУпАП прав і обов`язків, та він був позбавлений права бути обізнаним про порушення відносно нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності, щоб мати змогу захищатися від висунутого звинувачення, користуючись наданими законом правами, надати пояснення з приводу інкримінованого порушення та отримати копію протоколу.

При цьому не може бути доказом дотримання прав особи на її присутність при складенні протоколу про адміністративне правопорушення додані до протоколу копії повідомлень про запрошення до підрозділу патрульної поліції, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що особа належним чином та своєчасно отримала вказані повідомлення особисто.

Крім того, зі змісту повідомлень слідує, що ОСОБА_1 викликали до Управління патрульної поліції в Миколаївській області для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Проте органи Національної поліції не наділені компетенцією щодо розгляду вказаної категорії справ за ст. 188-28 КУпАП, оскільки згідно зі ст. 221 КУпАП України такі справи розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Зазначені обставини, у свою чергу, вказують на необізнаність особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, про дату та час складення протоколу відносно неї з метою наявності можливості скористатися наданими їй КУпАП правами ознайомитися із змістом протоколу, дати особисті пояснення, отримати його копію та скористатися іншими правами, гарантованими ст. 268 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справ вбачається, що інкриміноване протоколом діяння було виявлено 07.05.2024, що підтверджується актом контрольної перевірки від 07.05.2024. Зазначене вказує на те, що особа, яка, на думку посадової особи, що склала протокол, вчинила інкриміновані протоколом порушення, була виявлена саме 07.05.2024, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи мав бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин із вказаної дати.

Натомість протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 29.05.2024, тобто після спливу майже місяця з моменту вчинення (виявлення) інкримінованого особі порушення, незважаючи на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була встановлена в день виявлення порушення (проведення перевірки), що підтверджується відповідним актом перевірки.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП та зазначені порушення не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Вказане свідчить про те, що складений відносно особи протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, що вказує на недоведеність винуватості такої особи в інкримінованих їй діяннях.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за виконання вищевказаного припису, та що ним був отриманий вказаний припис для виконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення за ст. 188-28 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 188-28 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко