3/441/366/2024 441/823/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , 15.03.2024 о 22 год. 40 хв., на 16 км + 800 м а/д Львів-Шегині, в порушення вимог п. 2.9а, 12.1., 13.1. ПДР України, керував автомобілем «Audi А6» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та зіткнувся із автомобілем «VAN HOOL» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку в тій самій смузі, як наслідок обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

У своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та про скерування їх на розгляд в Городоцький районний суд Львівської області, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте не вживав заходів для явки до суду, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 567749 від 16.03.2024 та серія ААД № 567748 від 15.03.2024, схемою місця ДТП від 15.03.2024, відеозаписом події 15.03.2024, тестуванням на алкоголь від 15.03.2024 та іншими матеріалами справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 245, 252, 268, 280, 283, 284 ч.1 КУпАП, -

п о с т а н о в л я ю :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб.

Суддя Н.І. Яворська