ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ліпатова С.В., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

-визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП та застосовано до нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №784121 від 23.03.2024 року, 23.03.2024 року о 20:44 год. в м. Вознесенську по вул. Соборності (по тротуару) ОСОБА_1 керував а/м Hyndai Tucson н/з 03 ЕВ 8978 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду у встановленому порядку з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою алкотестера Драгер, а також проїхати до закладу охорони здоров`я м. Вознесенська (КП КНП ВБЛ ВМР) відмовився під відеофіксацію, що велась за допомогою бодікамери TEKSAR 4500 6/27) та факт керування за допомогою автореєстратору «YІ-реєстратор» (24FID-YCS 1015). Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №359983 від 23.03.2024 року, 23.03.2024 року о 20:44 год. в м. Вознесенську по вул. Соборності біля буд.53 ОСОБА_1 керував а/м Hyndai Tucson н/з 03 ЕВ 8978, під час виконання маневру поворот не ввімкнув покажчик повороту, під час зупинки намагався місце події покинути, а саме втекти. На законну вимогу інспектора СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Лісового Е.В. залишатися на місці до розгляду адміністративного правопорушення не відреагував, поводив себе зухвало та намагався вдарити працівника поліції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

Суд, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, об`єднав в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.185 КпАП України.

Постановою судді ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП та застосовано до нього стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Ліпатов С.В., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову судді.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначає, що провадження повинно бути закритим через відсутність складу правопорушення, оскільки протоколи щодо ОСОБА_1 було складено під час повітряної тривоги, з порушенням процедури складання, працівники зупинили ОСОБА_1 коли той на своєму авто направлявся в укриття.

Також на думку апелянта, так як в супереч законодавству про адміністративні правопорушення працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то це свідчить про грубе порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівниками поліції, а отже складений ними протокол є недопустимим доказом.

Апелянт також стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Окрім того, захисник зазначає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не була доведена беззаперечними доказами та матеріалами справи, а всі сумніви суду повинні бути витлумачені на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №784121 від 23.03.2024 року, 23.03.2024 року о 20:44 год. в м. Вознесенську по вул. Соборності (по тротуару) ОСОБА_1 керував а/м Hyndai Tucson н/з 03 ЕВ 8978 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду у встановленому порядку з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою алкотестера Драгер, а також проїхати до закладу охорони здоров`я м. Вознесенська (КП КНП ВБЛ ВМР) відмовився під відеофіксацію, що велась за допомогою бодікамери TEKSAR 4500 6/27) та факт керування за допомогою автореєстратору «YІ-реєстратор» (24FID-YCS 1015).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №359983 від 23.03.2024 року, 23.03.2024 року о 20:44 год. в м. Вознесенську по вул. Соборності біля буд.53 ОСОБА_1 керував а/м Hyndai Tucson н/з 03 ЕВ 8978, під час виконання маневру поворот не ввімкнув покажчик повороту, під час зупинки намагався місце події покинути, а саме втекти. На законну вимогу інспектора СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Лісового Е.В. залишатися на місці до розгляду адміністративного правопорушення не відреагував, поводив себе зухвало та намагався вдарити працівника поліції.

У протоколах зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколів встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протоколи про адміністративне правопорушення містять відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Окрім протоколів про адміністративні правопорушення судом першої інстанції було досліджено інші письмові докази, а саме рапорт поліцейського СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Олексія Малюкіна, згідно якого 23.03.2024 року, перебуваючи в наряді, було зупинено автомобіль Hyndai Tucson, н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою Драгер, на що він відмовився, проїхати до лікарні м. Вознесенська теж відмовився та почав покидати місце події, а саме намагався втекти. На законну вимогу ІСРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 залишитися на місці для розгляду адміністративного правопорушення та складання відповідних матеріалів не відреагував, поводив себе зухвало та намагався вдарити працівника поліції.

Також судом було досліджено відеозаписи, які є доказом у справі, та які підтверджують обставини справи, які зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення.

Дослідивши зазначені відеозаписи судом першої інстанції встановлено, що на першому диску наявний відеозапис коли працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керування ОСОБА_1 за порушення ПДР, згідно відеозапису ОСОБА_1 виходить з водійського місця. Також на відеозапису події зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

На другому диску, що був досліджений міськрайонним судом, містилися відеофайли, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння кілька разів, як за допомогою Драгеру, так і в лікарні. Роз`яснено наслідки відмови, проте він відмовився та вказував, що вживав спиртне, також останній намагався піти від поліції, за що його було затримано.

При цьому, вищезазначені відеозаписи містить достовірні відомості про дії водія та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та про намагання останнього залишити місце події незважаючи на вимоги працівника поліції, що має істотне значення для правильного вирішення цієї справи та є допустимими доказами згідно положень ст.251 КУпАП. Інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом апеляційної інстанції належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до матеріалів провадження після того, як ОСОБА_1 намагався залишити місце події, на вимогу поліцейського залишитися та не йти, належним чином не реагував, він був затриманий з дотриманням вимог Закону України «Про національну поліцію» та чинного КУпАП, до нього були застосовані заходи фізичного впливу та застосовано спецзасоби - кайданки. Після чого було доставлено до приміщення Вознесенського РУП для складання адміністративних матеріалів.

Доводи захисника щодо того, що протоколи про адміністративні правопорушення складалися під час повітряної тривоги та мали недоліки, розглядалися судом першої інстанції і суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеним у рішенні міськрайонного суду, що це не є тими порушеннями, які виключають вину особи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що міськрайонний суд правильно оцінив наявні в справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ліпатова С.В., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП та застосовано до нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.