Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2030/23
Провадження № 3/382/61/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 199911 від 29.11.2023 року, ОСОБА_1 29 листопада 2023 року о 17 год. 00 хв. в Київській області, Бориспільський район, с. Червоне по вул. Набережна водій керував автомобілем "ВАЗ 2108" н.з. НОМЕР_2 з явними озаками алкогольного спяніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова хитка хода, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці від проходження медичного огляду на визнання стану алкогольного, спяніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора "Alcotest" № 6810 та проведення такого огляду у мед. закладі водій відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 29.11.2023 року він їхав по вул. Набережна та його автомобіль занесло на узбіччя в намет снігу. Він залишив автомобіль на місці та пішов до кума і там вони вживали спиртні напої. В пдальшому він повернувся до свого автомобіля, який соояв в заметі снігу, та виявив, що в нього зникли телефон та ключі від автомобіля. У зв`язку з цим він викликав працівників поліції, а потім зайшов до батька запитати чи не брав він телефон та ключі. Після чого повернувся до автомобіля та чекав на приїзд працівників поліції, яких він сам викликав. Коли вони приїхали, він повідомив їм, що в нього зник телефон та ключі від автомобіля. Проте вони склали на нього протокол за керування із ознаками алкогольного сп`яніння, хоча він ним після вживання спиртних напоїв вже не керував.

В судовому засіданні 27.02.2024 року працівник поліції, який складав протокол повідомив, що 29.11.2023 року він приїхав на виклик ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобіля, що стояв на узбіччі в кучугурі не заведений та який не рухався. Виклик поліції здіснив сам ОСОБА_1 , оскільки в нього зник телефон та ключі від авто. Також зазначив, що факт керування не зафіксований, пошкодження у автомобіля та іншого майна були відсутні, тож протокол за ст. 124 КУпАП не складався.

Допитаний за клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , зазначив, щоввечері до нього прийшов син ОСОБА_1 та запитував ключі від автомобіля, на що він йому повідомив, що не брав їх. Потім пізніше йому зателефонували працівники поліції та поросили прийти до автомобіля сина. Прийшовши, він побачив, що авто стоїть на узбіччі в снігу. Зазначив, що того дня він взагалі не бачив чи керував син автомобілем.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у поєднанні із вимогами зазначених вище нормативних документів дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що під керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі; експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Всебічно дослідивши матеріали справи, письмові докази та відеодокази, заслухавши покази свідка, суд, за відсутності інших доказів, приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи жодних належних доказів на підтвердження факту керування ним 29.11.2023 року о 17 год. 00 хв. в с. Червоне по вул. Набережна автомобілем "ВАЗ 2108" н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, що ним категорично заперечувалося із самого початку. Матеріали справи взагалі відсутні докази факту перебування ОСОБА_1 в його автомобілі, що, за відсуності будь-яких доказів виконання ним функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, категоричного заперечення особою факту керування перед приїздом працівників поліції до незаведеного автомобіля як в момент складення протоколу, так і в судовому засіданні, відсутності відеодоказів зворотнього, показів свідків, не дає підстав для висновку про доведення в цьому випадку факту керування.

Так, як вбачається з відеозаписів долучених працівниками поліції, відео розпочинається з того, що ОСОБА_1 , вже після виклику ним поліції, перебуває в службовому транспортному засобі працівників поліції та розповідає поліцейським, що в нього зникли ключі від автомобіля та телефон. Під час розмови працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовляється та зазначає він не керував автомобілем після того як вживав спиртні напої. Тобто, на відеозаписі ОСОБА_1 із самого початку заперечив факт керування, про що наголосив працівникам поліції.

На інших двох відеозаписах, долучених працівниками поліції, зафіксовано факт складання протоколу та передання транспортного засобу ОСОБА_2

Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема, за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, показів свідків тощо матеріали справи не містять.

Крім цього, свідок в судовому засіданні підтвердив, що дійсно ОСОБА_1 приходив до нього за ключами від автомобіля та факт керування ОСОБА_1 в цей день не бачив. Також працівник поліції в судовому засіданні зазначив, що факту керування не зафіксовано.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 суд вважає послідовними, об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із показаннями свідка, письмовими доказами, дослідженими судом безпосередньо, в тому числі відеозаписами, долученими працівниками поліції.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано виключно лише матеріали складені безпосередньо органом поліції: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 199911 від 29.11.2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2023 року; розписку про отримання транспортного засобу; довідку про не отримання посвідчення водія на право керування транспорним засобів від 01.12.2023 року.

Суд звертає увагу, що в матеріали справи не містять письмових пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, при цьому, в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що вину не визнає.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів об`єктивного характеру на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що інкримінується, за недоведенням факту керування, матеріали справи не містять. Таким чином, матеріали справи фактично містять лише документи (протоколи, рапорти), які складені працівниками поліції в одностороньому порядку.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол, за відсутності інших об`єктивних доказів підтвердження наявності правопорушення, не може бути визнаний достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

Клопотання про виклик інших свідків не надходило; суд позбавлений можливості їх виклику за власною ініціативою.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б засвідчили обставини щодо події і складу правопорушення, в тому числі й факту керування автомобілем, а також вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський