Номер провадження: 33/813/1338/24
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., в порядку підготовки до розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та захисника Щукіна Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023 ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн.

07.02.2024 до суду через кур`єрську службу доставки надійшла апеляційна скарга захисника Щукіна О.С. в інтересах ОСОБА_1 від 30.11.2023, в якій ставилось питання про скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП або п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

08.02.2024 до суду надійшла уточнена захисником Щукіним О.С. апеляційна скарга, яка містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що первісна апеляційна скарга подана через кур`єрську доставку у межах строків на апеляційне оскарження, встановленого ч.2 ст. 294 КУпАП, а саме - 30.11.2023, без ознайомлення з повним текстом оскаржуваного судового рішення, який оприлюднено в ЄДРСР лише 06.02.2024 та сама з цієї дати ОСОБА_1 отримала усі необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду, у зв`язку з чим подана уточнена апеляційна скарга. Також зазначено, що інформація про стан розгляду первісної апеляційної скарги стороні захисту невідома.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 у задоволенні клопотання захисника Щукіна О.С. про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Малиновського райсуду м.Одеси від 21.11.2023 відмовлено. Апеляційну скаргу захисника Щукіна О.С. в інтересах ОСОБА_1 повернуто апелянту. При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що захисник Щукін О.С. був присутній у судовому засіданні та очевидно був обізнаний про те, яке саме рішення прийнято судом за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Апеляційним судом враховано, що першочергова апеляційна скарга, яка датована захисником ОСОБА_2 30.11.2023, згідно з роздруківкою кур`єрської служби отримана судом 07.02.2024, про що також свідчить відмітка Малиновського райсуду м.Одеси. В той же час, надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що йому була невідома доля первинної апеляційної скарги апеляційний суд повважав непереконливими та зауважив, що представник ОСОБА_2 є кваліфікованим адвокатом та вочевидь обізнаний про процедуру подачі апеляційної скарги, перевірки її надходження до суду, зокрема шляхом перевірки такої інформації шляхом звернення до суду із відповідними клопотаннями або на сайті «Судова влада». Звернута увага, що на повідомленні про доставку поштового відправлення первинної апеляційної скарги відсутні будь-які дані, такі як штрих-код, які дали б змогу перевірити дату направлення захисником апеляційної скарги саме 30.11.2023.

02.04.2024 судом отримано дві апеляційні скарги від захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких, серед іншого, поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023. В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник та особа, яка притягається до відповідальності, послались на аналогічні обставини, що були зазначені захисником в уточненій апеляційній скарзі від 07.02.2024 та звернута увага на практику Одеського апеляційного суду в окремих справах щодо вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

16.04.2024 апеляційним судом отримана заява захисника Щукіна О.С. в інтересах ОСОБА_1 про розгляд уточненої апеляційної скарги від 07.02.2024. При цьому, слід зазначити, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 (в тому числі і уточнена від 07.02.2024) повернута апелянту постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024, про що також зазначив захисник в своїй апеляційній скарзі від 02.04.2024.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, що містяться в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисника Щукіна О.С., апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційних скарг особам, які їх подали, з таких підстав.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

За нормами ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За положеннями ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.5 ст.529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Так, за ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за положеннями ст.294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду або ознайомлення з її текстом. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Посилання в апеляційних скаргах на постанови Одеського апеляційного суду в інших справах про адміністративні правопорушення щодо початку обліку терміну на оскарження постанов судів першої інстанції не мають преюдиційого значення для суду під час розгляду цієї справи. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 викладені захисником Щукіним О.С. в інтересах ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2023 визнані неповажними, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернуто апелянту.

Постанова апеляційного суду набрала законної сили і не може бути оцінена апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційними скаргами.

Повторне звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, що вже оцінювались судом, не передбачено положеннями чинного КУпАП. Повторна оцінка вказаних доводів буде порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 відмовлено захиснику Щукіну О.С. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та визнано не поважними причини пропуску зазначеного строку, які є тотожними з викладеними у клопотанні про поновлення строку, що міститься в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисника Щукіна О.С., що зареєстровані судом 02.04.2024, то у суду відсутні повноваження повторно надавати оцінку обставинам, з якими апелянти пов`язують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та яким вже була надана оцінка судом апеляційної інстанції. В іншому випадку, зазначене призвело б до переоцінки обставин, щодо яких апеляційний суд вже висловив свою позицію.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги повернути скаржникам, як такі, що подані з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поновленні якого судом вже було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Щукіна Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України - повернути особам, які їх подали.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко