КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/589/2024
справа №758/9768/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Святенка Івана Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №497530 від 07 серпня 2023 року 09 год. 25 хв., ОСОБА_2 25 липня 2023 року о 22 год 22 хв у м. Києві, вул. Григорія Сковороди, 2 керувала транспортним засобом Honda Giorno д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із згоди водія в установленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП "КМНКЛ "Соціотерапія". Висновок лікаря . Порушила вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Святенком І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що матеріали справи не містять зафіксованого факту керування транспортним засобом. Вказує, що у той день відпочивала з чоловіком на Контрактовій площі. Мопед хоч і був із заведеним двигуном, проте не рухався.

Факт керування транспортним засобом, а саме приведення його в рух ОСОБА_3 заперечувала. На вимогу працівника поліції ОСОБА_3 заглушила двигун, пред`явила посвідчення водія та погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Уважає, що у цьому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки фактично керування транспортним засобом з боку ОСОБА_3 не відбувалось.

Вказує, що у ОСОБА_3 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно оскаржуваної постанови перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується випискою з Alkotest 7510 з результатом 0,61 проміле, висновком КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" №004250 від 28 липня 2023 року, у якому установлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,38 проміле.

Звертає увагу, що національним законодавством чітко не передбачено максимального рівня вмісту алкоголю у крові водія та у повітрі, що видихається водієм.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції показники спеціальних технічних засобів не мають бути більші 0,2 проміле.

Зауважує, що в Інструкції йдеться про показник 0,2 проміле алкоголю у крові, а поліцейськими за допомогою пристрою Драгер досліджувався рівень алкоголю у повітрі, що видихався ОСОБА_3 , а не рівень алкоголю у крові.

Згідно даних висновку від 28 липня 2023 року ОСОБА_3 перебувала у стані алкогольного сп`яніння з рівнем алкоголю 0,38 проміле, що був проведений на основі сечі, яку здала ОСОБА_3 . Вказаний висновок не відображає рівень алкоголю у крові ОСОБА_3 , він відображає рівень алкоголю в сечі, а відтак не може бути належним доказом рівня алкоголю в крові ОСОБА_3 .

Уважає, що у цьому випадку слід застосувати положення Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, у якій визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальних рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр, що видихається. Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр видихаємого повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихаємому повітрі 0,5 проміле.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Святенко І.П. доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, дослідивши відео файл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Установлено, що згідно даних свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 05 вересня 2018 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_4

Вирішуючи питання за клопотанням адвоката Святенка І.П., який діє в інтересах ОСОБА_3 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що в день розгляду справи копія постанови не була вручена.

Текст оскаржуваної постанови оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 жовтня 2023 року, а отримано скаржником 18 жовтня 2023 року.

З огляду на вказані обставини у захисника, та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, об`єктивно не було можливості підготувати змістовну та обґрунтовану апеляційну скаргу.

Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи убачається, що 06 жовтня 2023 року у судовому засіданні за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності не вручено копію постанови.

10 жовтня 2023 року Святенко І.П. , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подано заяву про отримання копії судового рішення. Згідно змісту заяви копію оскаржуваної постанови отримано захисником 18 жовтня 2023 року (а.с. 46-47).

З матеріалів справи установлено, що 25 жовтня 2023 року захисником Святенком І.П., який діє в інтересах ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року повернута особі, що її подала.

Згідно відомостей, що містять у єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржувана постанова оприлюднена 16 жовтня 2023 року.

Згідно відомостей, що містять у єдиному державному реєстрі судових рішень текст постави апеляційного суду від 07 листопада 2023 року оприлюднено 13 листопада 2023 року.

За установлених обставин, з метою забезпечення права особи доступу до правосуддя та оскарження судових рішень, ураховуючи, що вперше апеляційну скаргу подано протягом 10 днів з дня отримання копії оскаржуваної постави, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою по суті, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Статтею 256 КУпАП унормовано такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №497530 від 07 серпня 2023 року 09 год. 25 хв., ОСОБА_2 25 липня 2023 року о 22 год 22 хв у м. Києві, вул. Григорія Сковороди, 2 керувала транспортним засобом Honda Giorno д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із згоди водія в установленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП "КМНКЛ "Соціотерапія". Висновок лікаря . Порушила вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України (а.с. 1).

Згідно даних чеку Drager за результатами огляду ОСОБА_3 рівень алкоголю склав 0,61 %о (а.с.2,3)

Згідно даних висновку 004250 від 28 липня 2023 року ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0,38 %о) (а.с. 4).

Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що огляд на стан проводився у зв`язку із наявністю таких ознак: запах алкоголю з порожнини роті, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.5).

З даних відеозапису, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що таким зафіксовано наступне.

Так, відеофайл починається з моменту прибуття працівників поліції до транспортного засобу ОСОБА_3 , який перебуває у нерухомому стані. При цьому, двигун транспортного засобу заведено, проте транспортний засіб не рухається. На вимогу працівників поліції ОСОБА_3 заглушила двигун транспортного засобу.

На відрізку часу 22:39 хвилин зафіксовано процедуру проходження огляду на місці зупинки. Результат огляду 0,61%о. Надалі ОСОБА_3 виявила бажання на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. У медичному закладі зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору "Драгер". 02:07:09 результат проходження - 0,52 %о. ОСОБА_3 виявила бажання здати біологічне середовище для проведення огляду. Надалі зафіксовано спілкування лікаря-нарколога та інспекторів поліції. ОСОБА_3 здала сечу для проведення лабораторного дослідження.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно пункту 12-13 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом з тим, апеляційний суд вказує на таке.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Апеляційним судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому, саме лише знаходження особи за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення цією особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

У відповідності до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом і такий зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Відеозапис з бодікамери, який би підтвердив факт правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. Посилання у постанові суду першої інстанції на ту обставину, що на відеозапису зафіксовано факт керування транспортним засобом є помилковим, оскільки відеозапис розпочинається із фіксації розташування мопеду в нерухомому стані на обочині дороги на Контрактовій площі у м. Києві.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд уважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вину ОСОБА_1 не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Святенку Івану Петровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу Святенка Івана Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук