Справа № 461/5270/21 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/577/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника адвоката Михалевського Ю. Р.

представника Львівської митниці Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву адвоката Михалевського Юрія Романовича про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року за виключними обставинами у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року,

встановив :

постановою Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення 3 617 686.14 грн. штрафу. Товар, який є предметом правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №1002/20900/21 від 01.06.2021 року та протоколу про порушення митних правил №1003/20900/21 від 01.06.2021 року - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.10.2021 року апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. залишено без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року без змін.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року, заяву адвоката Михалевського Юрія Романовича про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року за виключними обставинами у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року, ухвалену у справі про порушення митних правил №461/5270/21 відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На дану постанову, представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанов Галицького районного суду м. Львова від 26.03.2024 року; постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього передбачене стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат вказує, що вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову незаконною.

Апелянт зазначає, що вважає хибними наведені аргументи і позицію представника гр. ОСОБА_1 , оскільки нормативним актом, який встановлює відповідальність за порушення митних правил, є Митний кодекс України. Рішенням Конституційного Суду України від 05.07.2023 (справа № 3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) було визнано є неконституційною лише санкцію відповідної норми Митного кодексу України (акту), на приведення якої у відповідність Конституції України надано законодавчому органу шість місяців.

Зазначає, що згідно норм ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з статтями 486, 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (опротестуванням). Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 статті 529 МК України визначено, що постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі.

Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил та принесення прокурором протесту на постанову визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника адвоката Михалевського Ю.Р., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Хоча чинним процесуальним законом і передбачене право апеляційного суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги або прийняття нових доказів, які не досліджувалися раніше, однак випадки і підстави для цього чітко регламентовані законом. В даному випадку такі підстави відсутні, відтак апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення Кодексом України про адміністративні правопорушення та в окремих випадках Митним кодексом України, які містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

За правилами, встановленими частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 459 КПК, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Виключними обставинами, у тому числі, визнаються встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Статтею 460 КПК визначено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення 3 617 686.14 грн. штрафу. Товар, який є предметом правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №1002/20900/21 від 01.06.2021 року та протоколу про порушення митних правил №1003/20900/21 від 01.06.2021 року - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.10.2021 року апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. залишено без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року без змін.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області перебуває виконавче провадження №73731585 з примусового виконання постанови №461/5270/21 ухваленої Галицьким районним судом м. Львова 08.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3 617686, 14 грн.

05.04.2022 року Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління (м. Львів) Романа Н.О. звернувся до суду із поданням про заміну способу виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 . В обґрунтування подання покликався на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління (м. Львів) перебуває виконавче провадження з примусового виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року про конфіскацію в дохід держави товару, який був предметом правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №1002/20900/21 від 01.06.2021 року та протоколу про порушення митних правил №1003/20900/21 від 01.06.2021 року. 12.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заявник зазначав, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що майно згідно протоколів про порушення митних правил №1002/20900/21 від 01.06.2021 року та №1003/20900/21 від 01.06.2021 року не вилучались Львівською митницею. 26.11.2021 року боржником надано письмові пояснення з приводу виконання постанови суду у справі №461/5270/21 та повідомлено, що майно, яке підлягає конфіскації, в боржника відсутнє та про його місцезнаходження відомості відсутні. Державний виконавець вважав, що наведене свідчить про відсутність у боржника майна, що підлягає конфіскації, тому виконання постанови про конфіскацію в дохід держави майна є неможливим. Тому просив вимоги подання задовольнити та замінити спосіб виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року, а саме замінити конфіскацію товару, який є предметом правопорушення згідно протоколів про порушення митних правил №1002/20900/21 від 01.06.2021 року та №1003/20900/21 від 01.06.2021 року на стягнення з боржника ОСОБА_1 3 617 686, 14 грн. у зв`язку з неможливістю конфіскації згідно рішення суду.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.05.2022 року в задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління (м. Львів) Романа Назара Олеговича про заміну способу виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Отже станом на день розгляду справи, постанову суду від 07.07.2021 року не виконано, ані в частині стягнення штрафу, ані в частині конфіскації вилученого майна. Таким чином рішення суду не виконано повністю, можливість такого виконання відсутня.

05 липня 2023 року Другий сенат Конституційного Суду України у справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини 1 статті 483 МК (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення) ухвалив рішення №5-р(II)/2023 (далі рішення №5-р(II)/2023), яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини 1 статті 483 МК.

За правилами, встановленими частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 459 КПК, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Виключними обставинами, у тому числі, визнаються встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції по те, що абзац другий частини 1 статті 483 МК, який суд застосував 08.07.2021 при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності, був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Викладене є підставою для застосування судом приписів пункту 1 частини 3 статті 459 КПК і перегляду постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року, що відповідатиме принципу соціальної справедливості та рівності громадян перед законом, обумовленому рішенням Конституційного Суду України щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення яким визначено, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини 1 статті 483 МК.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 467 КПК суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Враховуючи те, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року до тепер не виконана (у тому числі, частково), можливість такого виконання відсутня судом першої інстанції скасовано її у повному обсязі з чим і погоджується апеляційний суд.

Також апеляційний суд враховує те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.1 ст.467 МК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив постанову про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2021 року за виключними обставинами у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги, тому підстав для скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, апеляційний суд

постановив :

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА