Справа № 570/598/24
Номер провадження 3/570/483/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 09.03.2004, за ч.2 ст.173-2

Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2024 року серії ВАВ № 938684, 03 лютого 2024 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2024 року серії ВАВ № 987271, 21 січня 2024 року о 19 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме застосував фізичне та психологічне насильство, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрожував, ображав, шарпав за одяг, позбавляв їжі та іншого майна.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судові засідання 13 березня 2024 року та 25 березня 2024 року, суддею Рівненського районного суду Рівненської області двічі постановлено здійснити привід останнього в судові засідання 25 березня 2024 року та 03 квітня 2024 року.

Однак, відділенням поліції № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області постанови Рівненського районного суду Рівненської області про привід не виконано, привід ОСОБА_1 в судове засідання не забезпечено, інформацію про причини невиконання постанови суду не надано.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності та здійснивши передбачені законом заходи для приводу ОСОБА_1 у судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності вказаної особи.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року об`єднано справу №570/599/24 (номер провадження: 3/570/484/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення із справою №570/598/24 (номер провадження: 3/570/483/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №570/598/24 (номер провадження: 3/570/483/2024).

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 21 січня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2024 року серії ВАВ № 987271 та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відомостями з інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 03 лютого 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2024 року серії ВАВ № 938684 та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відомостями з інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України".

При цьому, судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2024 року серії ВАВ № 938684 долучено копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА № 382333 від 03 лютого 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_2 строком на 10 діб з 05 год. 00 хв. 03.02.2024 до 05 год. 00 хв. 13.02.2024.

У зв`язку із винесенням стосовно ОСОБА_1 термінового заборонного припису суд зазначає, що відповідно до принципу юридичної відповідальності "non bis in idem" особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Цей принцип закріплено в ст.61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Ігор Тарасов проти України" зазначив, що ст. 4 Протоколу 7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого "правопорушення", якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, однин і той самий час, та сама поведінка особи). Високий суд констатував порушення ст. 4 Протоколу 7 у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення на неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння

Оскільки судом встановлено, що до ОСОБА_1 за вчинені ним дії, які мали місце 03 лютого 2024 року винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_2 строком на 10 діб, то притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ці ж дії, є порушенням принципу "non bis in idem". А відтак на думку суду, ОСОБА_1 не підлягає повторному притягненню за вчинення домашнього насильства 03 лютого 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 с.173-2 КУпАП, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме за домашнє насильство, вчинене ним 21 січня 2024 року відносно його матері ОСОБА_2 .

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Керуючись ч.2 ст.173-2 КУпАП, ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні 21 січня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.