ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/280/24 Справа № 705/220/24 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Піньковський Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 26.12.2023 року о 21 годині 40 хвилин на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, керуючи ТЗ DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричепом Jumbo д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме не мав відповідної категорії «СЕ». Правопорушення вчинено повторно протягом року, 24.12.2023 постановою серії ЕНА №1153685 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1А Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що він не був присутнім у судовому засіданні при розгляді справи, оскільки не отримував жодної повістки. Про існування постанови дізнався лише 11.04.2024, коли отримав її копію. Таким чином суд позбавив його права на захист.

Вважає, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що у протоколі по адміністративне правопорушення не вказано, що на момент його складання, постанова від 24.12.2023 за №1153685, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, набрала законної сили, отже були відсутні жодні підстави вважати, що порушення вчинено повторно.

У зв`язку з чим, була відсутня кваліфікуюча ознака «повторності», і він вважався таким, що не притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Приводить доводи щодо малозначності вчиненого ним адміністративного правопорушення, оскільки він має категорію водія «С», тобто на вантажівки, призначені перевезення вантажів дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кг без причепу.

Зазначає, що сів за кермо даної машини у вимушеній необхідності, через погіршення стану здоров`я водія цієї машини, щоб рятувати поросят, які б могли отримати обмороження, котрих він перевозив за обставин вказаних у протоколі.

Вважає, що адміністративне стягнення, накладене на нього, є занадто суворим. Зазначає, що він є єдиним годувальником у родині та має на утриманні дев`ятьох дітей, шестеро з яких є неповнолітніми. Жодних допомог від держави він не отримує. Неофіційна робота водієм, це єдиний його заробіток.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Наведені частини цієї статті визначають, зокрема, таке адміністративне правопорушення: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Уповноваженою особою поліції було встановлено, що водій ОСОБА_1 26.12.2023 року о 21 годині 40 хвилин на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км, керуючи ТЗ DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричепом Jumbo д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме не мав відповідної категорії «СЕ». Правопорушення вчинено повторно протягом року, 24.12.2023 постановою серії ЕНА №1153685 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Ці обставини знайшли своє відображення у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 627365 від 26 грудня 2023 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Проте зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

Як вже зазначалось, що умовою притягнення особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

У цій справі стало питання про визначення наявності такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч.2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

Зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

Водночас у відповідності до вимог ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком, зокрема, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

В обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції вказав на копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1153685 від 24.12.2023.

Разом з тим, наведена копія не містить відомостей про її вручення ОСОБА_1 чи його відмову від її отримання на час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 627365 від 26.12.2023.

За таких обставин в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що вказана постанова на час притягнення особи до адміністративної відповідальності 26.12.2023, набрала законної сили.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився давати пояснення, а особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином обставини складання постанови серія ЕНА № 1153685 від 24.12.2023 не з`ясувала.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже суд позбавлений можливості встановлювати обставини, котрі не були доведені, згідно з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративну правопорушення.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі приводи для скасування судового рішення, є безпідставними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, зокрема щодо підстав для застосування статей 22 чи 18 КУпАП.

Отже в цій справі достовірно встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність, згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, серед інших про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин суд не може прийняти рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 5 на ч. 2 ст. 126 КУпАП та накласти відповідне адміністративне стягнення, адже не є належним органом, що розглядає відповідну категорію справ.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У даному випадку розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вплинув на повноту судового розгляду, що привело до прийняття судового рішення, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановлення апеляційним судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2024 рокупро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук