КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 358/1661/23

15 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стаценка Олександра Дмитровича на постанову Богуславського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул.Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 26 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Стаценко Олександр Дмитрович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Богуславського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає що, аналізуючи допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (екіпаж сектору реагування патрульної поліції ІНФОРМАЦІЯ_3, яким і була здійснена зупинка ОСОБА_1 ), вважає зміст їх пояснень сумнівним. Отримати чітку відповідь на запитання, яким чинним підзаконним нормативно-правовим актом визначено порядок з?ясування працівниками поліції особи водія, в якого у момент зупинки транспортного засобу (відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»), відсутні будь-які документи, зокрема, і мобільний телефон, в якому встановлений застосунок «Дія» - не вдалося,як наслідок, такі пояснення є нічим іншим, як припущенням та недопустимим доказом.

Вказує на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованув Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, а також п. п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїНаказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, а тому вбачається відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що відповідно до долученого відео (файл 0000000__0136, дата змінення: 09.10.2023 року о 22:23), на ньому зафіксовано, що зупинка ОСОБА_1 була здійснена 09.10.2023 року о 22:23 год. , в той час, як в протоколі вказана дата 09.10.2023 року і час 22:15 год. На думку апелянта, є сумнівним час керування ОСОБА_1 транспортним засобом згідно фабули протоколу.

Апелянт вважає, що поліція у даній ситуації проігнорувала положення законодавства про безперервну зйомку.

Зазначає, що поліцейські перед тим, як запропонували пройти перевірку на стан сп'яніння, не вказали ОСОБА_1 ознак сп'яніння.

Вказує на те, що у протоколі, оформленому відносно ОСОБА_1 , не зазначено ні про здійснення поліцейськими відеофіксації події, ні технічного засобу, на який було здійснено вказану відеозйомку.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Стаценко Олександр Дмитрович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи прокуратура судом повідомлена, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Стаценка Олександра Дмитровича, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те що, з досліджених доказів достовірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він підлягає адміністративній відповідальності, допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним, як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкістю ймовірних наслідків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 180939, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП, ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2, 09 жовтня 2023 року, о 22 год. 15 хв., в м.Богуслав, вул.Марка Вовчка водій, керував транспортним засобом «Yamaha jog», НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6810, ARBL-0643. Результат огляду 0,98 %, тест № 1275. Від керування водій був відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь до протоколу серії ДПР18 № 180939, результат тестування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на приладі «Drager Alcotest 6810» - 0,98 %.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Результат позитивний 0,98%. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у акті. Свідки огляду: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Із пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 09 жовтня 2023 року, близько 22 год.30 хв., працівник поліції запропонував йому бути присутнім під час огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки стосовно водія гр. ОСОБА_1 , на що він погодився. В його присутності гр. ОСОБА_6 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,98 %.

Із пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, 09 жовтня 2023 року в її присутності, близько 22 год.35 хв., працівник поліції запропонував водієві гр. ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився, результат тесту становив 0,98 %.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Yamaha jog», НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та повідомлено що здійснюється відеофіксація. На запитання працівників поліції, чому не працюють фари ззаду та чому водій без мотошолома, останній відповів, що не знає. Водій представився - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування працівники поліції зауважили, що від водія відчувається запах алкоголю з порожнини рота. На запитання працівників поліції, чи вживав водій алкоголь, останній відповів що вживав пиво (0,5 «Чернігівське»). На запитання працівників поліції, чи взагалі водій має посвідчення водія, останній повідомив, що має однак не на категорію А, а на категорію В, С. Зазначив, що посвідчення водія та паспорт знаходяться вдома, а телефон забув біля «АТБ».

У зв'язку із виявленими ознаками алкогольного сп'яніння працівник поліції запропонував водію- ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу та роз'яснив, що водій має право відмовитися. Водій погодився пройти огляд на місці зупинки. Працівниками поліції було залучено двох свідків. Після контрольного забору повітря, водій ОСОБА_1 пройшов тестування, результат тестування-0,98 %.Працівник поліції повідомив водію, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Працівник поліції роз'яснив права та обов'язки водію.

Поліцейським було оголошено зміст постанови БАД № 848507 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2ст.126 КУпАП. В подальшому було оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180939, ознайомлено водія із його змістом та видано його копію, про що свідчить власноручний підпис водія у протоколі. Будь-яких зауважень чи заперечень до змісту протоколу водій не висловлював.

Водія було відсторонено від керування шляхом евакуації транспортного засобу.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції у даній ситуації проігноровано положення законодавства про безперервну зйомку події на портативний відеореєстратор, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку до матеріалів адміністративного провадження приєднано запис, який стосується безпосередньо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису події вбачається, що за наявності ознак сп'яніння працівниками поліції було запропоновано водію- ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, чи проїхати до медичного закладу. Щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував. Результат тестування -0,98 % Відтак, працівниками поліції на відеокамеру було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Внаслідок чого, працівниками поліції було складено протокол щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, а саме- керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що поліцейські перед тим як запропонували пройти перевірку на стан сп'яніння не вказали ОСОБА_1 ознак сп'яніння, є безпідставними оскільки спростовується матеріалами справи, а саме- відеозаписом з камери працівника поліції із якого вбачається, що під час спілкування працівники поліції зауважили, що від водія відчувається запах алкоголю з порожнини рота, на запитання працівників поліції чи вживав водій алкоголь, останній відповів, що вживав пиво (0,5 «Чернігівське»).

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , поліцейськими не зазначено ні про здійснення відеозйомки, ні технічного засобу, на який було здійснено відео, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що у протоколі серії ДПР18 № 180939від 09.10.2023 року у графі «до протоколу додаються» зазначено відеозапис з нагрудної боді камери, окрім того, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомляли водія про те, що здійснюється відеофіксація порушення.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і були б підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень судом норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Стаценка Олександра Дмитровича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стаценка Олександра Дмитровича залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: