Справа № 561/112/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в особі судді Світличного Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з п`ятої прикордонної комендатури НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , жителя, інспектора прикордонної служби військовослужбовця, РНОКПП: НОМЕР_2 , за

ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснивши права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧПЦ № 282472 від 13 січня 2024 року о 13:10 год 13 січня 2024 року спільно з офіцером ВВБ капітаном ОСОБА_2 під час раптової перевірки організації та несенні служби прикордонного наряду «Пост спостереження», було виявлено, що інспектор прикордонної служби вищої категорії начальник 1 групи інспекторів прикордонної служби першого відділення інспекторів прикордонної служби 18 прикордонної застави (з місцем дислокації н.п. Морочне) п`ятої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) майстер сержант ОСОБА_1 , перебуваючи старшим прикордонного наряду "Пост спостереження" не зміг організувати службу належним чином згідно графіку служби, в результаті чого військовослужбовці строкової служби солдат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час несення служби з 09:00 год. по 15:00 год. ухилились від виконання своїх службових обов`язків передбачених видом прикордонного наряду, а саме перебували у місці відпочинку зі знятою зброєю та елементами екіпіровки.

Своїми діями ОСОБА_1 самовільно ухилився від виконання своїх обов`язків, що призвело до підриву бойової готовності підрозділу, здійснив недбале ставлення до служби в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у недбалому ставленні до військової служби не визнав. Суду пояснив, що 13 січня 2024 року ніс службу старшим прикордонного наряду "Пост спостереження". Перед початком несення служби особисто провів інструктаж щодо порядку несення служби зі складом наряду, про що було зроблено запис в журналі інструктажу прикордонних нарядів та з підписом кожного військовослужбовця зі складу наряду. У проміжок часу з 09:00 год до 14:00 год 13 січня 2024 року згідно графіка мав час відпочинку, визначив старшого наряду, а тому за дії інших військовослужбовців наряду внести відповідальність не повинен.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, визначеного ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа.

Згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

В матеріалах справи відсутні належні докази того, що посада - інспектор прикордонної служби вищої категорії - начальник 1 групи інспекторів прикордонної служби першого відділення інспекторів прикордонної служби, пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, чи інспектор ОСОБА_1 виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 26 квітня 2002 року організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронник тощо) функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що інспектор прикордонної служби ОСОБА_1 обіймає посаду військової службової особи, тобто є суб`єктом військового адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення ЧЦП №282472 від 13 січня 2024 року не приймається судом як доказ вини ОСОБА_1 , в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Оскільки доказів того, що майстер сержант ОСОБА_1 обіймає посаду військової службової особи, тобто є суб`єктом даного військового адміністративного правопорушення суду не надано, відтак суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя Р.В. Світличний