Справа№464/7577/23
пр.№ 3/464/156/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

встановила:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол серії ВАД №024298 від 27.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 27.10.2023 близько 12.00 год. з магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, пр-т Червоної Калини, 36, здійснив крадіжку товару, а саме відбивна куряча козацька 1 кг, круасан абрикос 85 г кухарочка на загальну суму 113, 87 грн. (без ПДВ 94,88 грн.), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що судом вживались заходи щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення розгляду справи, а тому, враховуючи те, що останній своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкта; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкта; г) суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №024298 від 27.10.2023;

-копію заяви представника потерпілого магазину «Рукавичка»;

-копію довідки про вартість викраденого товару;

-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 27.10.2023.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП передбачено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З вказаного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення, серед іншого, повинен містити відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто уповноважена особа, яка складає протокол, зазначає у такому всю наявну інформацію, що ідентифікує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено вичерпний перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а саме: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; та документамів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а саме: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист. Вказаною нормою не передбачено порядку встановлення особи за допомогою такого документа як «АРМОР».

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №024298 від 27.10.2023, дільничий офіцер поліції сектору превенції ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Пацкан М.М. встановив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, як зазначено у відповідній графі, «зі слів». Проте, саме такий спосіб встановлення особи не передбачений нормами чинного законодавства.

При цьому, судом вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення розгляду справи з метою належного встановлення особи, однак відповідно до вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 (особу якого встановлено зі слів) зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, м. Бахмут Донецької області (м. Артемівськ перейменовано на м. Бахмут відповідно до постанови Верховної Ради України від 04.02.2016 № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів») з 24.02.2022 є територією активних бойових дій.

Таким чином, з матеріалів справи не представляється можливим встановити дійсне місце проживання порушника у м. Львові, а також чи є останній внутрішньо переміщеною особою, чи має постійне чи тимчасове місце проживання у м. Львові чи Львівській області, оскільки документів, які підтверджують чи перевірено працівниками поліції вказані обставини, до протоколу не долучено.

У зв`язку із тим, що викладене унеможливило повно, всебічно здійснити розгляд справи, постановою суду від 06.11.2023 матеріали справи про адміністративне правопорушення повернуто ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Проте, з рапорту, що надійшов до суду на виконання постанови суду від 06.11.2023, вбачається, що в ході проведення перевірки не стало можливим встановити місце проживання ОСОБА_1 на території м. Львова.

Таким чином, з наданих на розгляд суду доказів не представляється можливим встановити, що протиправні дії, за якими кваліфіковано адміністративне правопорушення, вчинені суб`єктом, ідентифікованим як ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В розумінні ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що судом при дослідженні доказів та встановленні обставин справи, не встановлено, що саме в діях особи з даними ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, у зв`язку із чим вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 284 КУпАП, суддя,

постановила:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.