САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1775/24
Провадження №3/726/743/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України-

ВСТАНОВИВ :

18.05.2024 року близько 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи у АДРЕСА_2 , вчинила конфлікт із сусідом ОСОБА_2 в ході якого виражалась нецензурною лайкою, ображаючи та принижуючи честь та людську гідність, чим вчинила дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, чим порушила вимоги ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала повністю, пояснивши, що вона сварки не вчиняла. Потерпілий ОСОБА_2 проживає поряд із нею разом зі своєю сім`єю, які являються дуже конфліктними людьми та починяють конфлікти із мешканцями модуля із різного роду причин.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає зокрема у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку.

Таким чином об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає зокрема у нецензурній лайці чи інших діях, які повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 353332 від 18.05.2024 не містить вказівку на порушення громадського порядку та спокою громадян, також не вказано в чому саме це проявлялося та до матеріалів справи не долучено доказів такого порушення. Тобто, співробітниками поліції не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні до протоколу долучено лише заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких останній просить притягнути до відповідальності сусідку, із якою на грунті різних політичних поглядів у нього виникають конфлікти (а.с.2-5); письмові пояснення ОСОБА_3 у яких остання вказує про те, що ОСОБА_2 є її сусідом та являється дуже конфліктною людиною і завжди являється ініціатором сворок (а.с.6); письмові пояснення ОСОБА_4 у яких він вказує про те, що ОСОБА_2 являється його сусідом та є дуже конфліктною людиною і часто являється ініціатором конфліктів з різного роду причин (а.с.7).

Жодних інших доказів до матеріалів справи не долучено, пояснень сторонніх осіб, які б були свідками цього чи про їх існування не вказано.

Не долучено доказів на підтвердження вчинення саме хуліганських дій та порушення громадського порядку і спокою, вчинення таких дій у громадському місці.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Крім цього, мотив особи спрямований на задоволення індивідуальних проблем самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Так, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки (постанова ВСУ від 04.10.2012 у справі № 5-7к12).

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним дій.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не допускається.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Так, в даному конкретному випадку, належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 щодо потерпілого ОСОБА_2 , які б охоплювалися поняттям «дрібне хуліганство» матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин доходжу висновку про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, ст.ст. 7, 173, 251, 254, 280, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду, через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук