Справа №-613/18/24 Провадження №-3/613/46/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., захисника адвоката Векленко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 19 грудня 2023 року о 20 год. 30 хв. на вул.Тараса Шевченка,67 м.Богодухів Харківської області керував автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КПН «Богодухівська ЦРЛ» відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Boody Cam №7, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

За вказане порушення передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Векленко В.І. в судове засідання 30.05.2024 року не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Згідно змісту наданих ними письмових пояснень судове засідання просили проводити за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Згідно наданих раніше ОСОБА_1 пояснень, останній свою вину не визнав повністю, зазначив, що 19 грудня 2023 року він дійсно керував транспортним засобом, на місці зупинки працівники поліції запропонували йому «продути» Драгер, від чого він відмовився, виявив бажання проїхати до лікарні для проходження огляду. Також зазначив, що в медзакладі здати сечу не зміг фізіологічно, чи пропонували продути прилад в лікарні - не пам`ятає. Уточнив, що він був оглянутий лікарем, під час огляду йому міряли тиск.

Згідно змісту наданих ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Векленко В.І. письмових пояснень вони вважають, що вказана справа підлягає закриттю з огляду на наступне. ОСОБА_1 із протоколом та інкримінованим йому правопорушення не згоден та заперечує вживання алкоголю 19.12.2023 року. Зауважив на тому, що згідно пояснень ОСОБА_1 , він мав бажання проходити огляд у медичному закладі, оскільки не довіряє Драгеру. У лікарні його оглядав лікар, пропонував задати сечу, на що він погодився, але не зміг фізіологічно. Під час огляду наполягав на тому, що він тверезий. Також зазначив, що альтернативні види біоматеріалу, як то слина, змиви або кров здати йому не пропонували. Якби була така про позиція то він би погодився. Зазначив, що свідчення лікаря ОСОБА_2 можна трактувати таким чином, що поведінка ОСОБА_1 під час огляду була адекватною. Крім того, адвокат вважає, що аналізуючи акт медичного огляду, з урахуванням презумпції невинуватості, його можна трактувати на користь ОСОБА_1 таким чином, що його зовнішні ознаки, вигляд та поведінка свідчать про перебування у тверезому стані. На думку адвоката, запис про відмову від обстеження, суперечить всім вище перерахованим записами, які були вчинені особисто лікарем. Також, посилався на те, що на наявних у справі відеоматеріалах зафіксовано перебування ОСОБА_1 у лікарні протягом 5 годин. При цьому відеозапис ведеться не постійно, переривається. Також зауважив, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно наполягає на тому, що бажає пройти огляд, від проходження - не відмовляється, але не може це зробити через фізіологічні причини. Також відеозаписом зафіксовано, що альтернативні види біоматеріалу (слину, змиви) ОСОБА_1 здати не пропонували. Вважає, що огляд ОСОБА_1 проведений працівниками поліції із грубим порушенням чинного законодавства. Також зазначає, що відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Також, наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Враховуючи викладене, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства, тому дана справа стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю. На підставі викладеного просить справу стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Положення ст.277 КУпАП передбачають п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, ст.38 КУпАП визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, який становить 1 рік.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справ цієї категорії, не обов"язкова.

На підставі ст.ст.268, 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе продовжити та провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , свідка лікаря ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи, переглянув відеозапис з нагрудної камери Boody Cam №7, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Векленко В.І., приходить до слідуючого.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289175, ОСОБА_1 19 грудня 2023 року о 20 год. 30 хв. на вул.Тараса Шевченка,67 м.Богодухів Харківської області керував автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КПН «Богодухівська ЦРЛ» відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Boody Cam №7, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Допитана в судовому засіданні свідок лікар ОСОБА_2 підтвердила, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складала вона. При цьому зазначила, що особу ОСОБА_1 вона не пам`ятає. Чи відмовлявся він проходження огляду та чи пропонувалося йому здати інші біоматеріали, окрім сечі, не пам`ятає.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає в діях ОСОБА_3 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №289175, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно змісту яких вони 19 грудня 2024 року були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, при цьому ОСОБА_1 від огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки відмовився в їх присутності. Після чого ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Богодухівська ЦРЛ» та останньому надано відповідне направлення. Водій спочатку погодився, але в лікарні «намагався уникнути відповідальності та у склянку налив води». Після чого працівниками поліції в їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, ознайомлено з його правами та обов`язками; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2023 року, який містить запис лікаря про відмову ОСОБА_1 від проходження обстеження; копією наданого суду Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №217 від 16 жовтня 2023 року, згідно змісту якого ОСОБА_1 «відмовився від проходження алкотесту, невзята сеча на алкоголь».

Крім того, відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повною мірою зафіксована відеозаписом, яким підтверджується факт того, що 19 грудня 2023 року під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На пропозицію останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Drager» водій зазначив, що бажає пройти огляд в Богодухівській ЦРЛ ( файл VID19F час 21:10). В приміщенні лікарні ОСОБА_1 , під час огляду лікарем також відмовився від продуття Драгеру, на пропозицію лікаря продути Драгер, зазначив, що не бажає його продувати, оскільки «не довіряє» (файл VID38F час 21:59). Далі, відеозаписом неодноразово зафіксовано пропозиції пройти огляд за допомогою газоаналізатору, на які ОСОБА_1 відмовився та на протязі 5 годин зазначав на бажання пройти аналіз на вміст алкоголю, шляхом здачі сечі, проте посилався на те, що фізіологічно не має такої можливості. Відеозаписом (файл VID13F) також зафіксовано відмова ОСОБА_1 , в приміщенні мед закладу, здати аналіз на вміст алкоголю шляхом здачі крові. На дану пропозицію ОСОБА_1 відмовився. В подальшому, ОСОБА_1 працівником лікарні було запропоновано пройти разом з нею до окремого приміщення з метою здачі сечі, куди він і прослідував. При цьому, в процесі розмови з медпрацівником, в окремій кімнаті, запропонував їй 1000 грн. та попрохав - «вийди з приміщення я наберу води і все». На що працівниця медзакладу зазначила, що вказані дії вчиняти недопустимо. В той час, коли медсестра відвернулася, щоб надати змогу ОСОБА_1 помочитися, останній підійшов до раковини та намагався набрати у ємність воду, що чітко зафіксовано на боді-камеру. Працівником поліції зазначено про те, що він це розцінює, як спробу уникнення від адміністративної відповідальності. В подальшому, працівником поліції при свідках повідомлено про спробу набрати води до ємності замість сечі та повідомлено, що відносно ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, з вказаних відеозаписів, судом об`єктивно встановлено, що від проходження огляду за допомогою газоаналізатору ОСОБА_1 відмовився, під час перебування у медичному закладі, як лікарі, так і працівники поліції тривалий час неодноразово пропонували ОСОБА_1 здати зразки біологічного середовища для проведення медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 незважаючи на те, що на словах погоджувався здати сечу, фактично не проявляв жодної прямої дії на виконання законної вимоги лікаря, медпрацівників та працівників поліції, посилаючись на те, що він фізіологічно не має змоги це зробити. Відмовився на пропозиції працівників поліції та медпрацівників випити води чи чаю, щоб прискорити цей процес. Так само відмовився на пропозицію в медзакладі здати кров для проведення аналізу.

Під час перебування з медпрацівником у медичному кабінеті для здачі аналізів навіть не виявляв ніяких спроб, щоб спробувати здати сечу. Пропонував медичному працівнику залишити його одного, для того, щоб він набрав воду до ємності замість сечі, при цьому пропонував їй 1000 грн.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми пасивними діями на протязі близько 5 годин ухилявся від проходження медичного огляду, з посиланням на фізіологічну неможливість. Спроб прискорити процес здачі сечі на вміст алкоголю ОСОБА_1 не вживав, на пропозиції працівників поліції, медпрацівників попити води чи чаю відмовився.

Враховуючи вищевикладене, вищеописані дії ОСОБА_1 , в тому числі його відмови від продуття газоаналізатору в приміщенні лікарні, від здачі крові для аналізу (що зафіксовано на переглянутому судом відеозаписі), спробу підмінити сечу водою (наслідком чого може бути неточний аналіз) суд розцінює саме як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Зазначений відеозапис відображає із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , його поведінку та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій.

Твердження захисника про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним судом не приймаються до уваги, оскільки зазначене спростовується безпосередньо самим відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейського, який був досліджений судом та з якого вбачається, що він розпочинається з моменту складання протоколу за фактом дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої був ОСОБА_1 (під час якої у останнього працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння) та в цілому тривають до моменту складання працівниками поліції протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Доводи про те, що безперервність відеозйомки була порушена є необґрунтованими, оскільки наявний відеозапис стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 з якого вбачається, що саме він керував вказаним вище транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору та не дивлячись на повідомлення ним про згоду пройти огляд в медичному закладі, фактично ухиляється від його проходження.

Зміст відеозапису є логічним, послідовним, а тому апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції відеозапис поліцейського обґрунтовано прийнятий як належний та допустимий доказ.

Під час розгляду справи судом ні ОСОБА_1 , ні його захисник не надали переконливих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі.

Отже доводи, наведені ОСОБА_1 та його захисником в минулому судовому засіданні та в письмових поясненнях є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.ст.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя ; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, ч.2 ст.266 КУпАП встановлює видові критерії належності доказів відеозапис, як самостійний та достатній доказ, а в разі його неможливості присутність двох свідків.

За ч.1 ст.266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Судом встановлено, що працівник поліції, при зупинці транспортного засобу, маючи підозру того, що водій перебуває у стані сп`яніння, мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу ІІ Інструкції) є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, за ч.6 ст.266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. (п.7 розділ І Інструкції). Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.(п.6 Розділ ІІ Інструкції).

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Крім того, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

На підставі приведеного вище суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, ступінь його вини, ступінь суспільної небезпеки те, що дане правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх здоров`ю та життю, а також особу порушника, те що він не працює, є пенсіонером, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 248, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (ГУК у м.Києві/м.Києві/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя