ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л. А., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.11.2023 року о 17.40 год. ОСОБА_1 по вул. Шевченка в с. Томіна Балка Херсонського району Херсонської області, керував т/з мопед Кенда, д.н.з. б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбаченест.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Наведене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд виходить з того, що останній не подавав до суду жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків з викладенням своїх міркувань щодо законності складеного відносно нього протоколу.

Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

Суд, дослідивши матеріали справи, диск із відеозаписом з нагрудного реєстратора, дійшов до такого висновку

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306(далі за текстом Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду (далі - Порядку), медичному огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів справи, досліджених безпосередньо у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 115303 від 09.11.2023 року, відеозаписом.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд доходить до переконання, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із довідкою інспектора адмінпрактики Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області Кропко А. за наявними обліковими даними бази НП України громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд, відповідно до статті 33 КУпАП, із додержанням принципів законності та індивідуалізації, доходить до висновку, що для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідною та достатньою мірою відповідальності буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.33-35, 36, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. (Рахунок отримувача: UA0021001 Одержувач ГУК у м.Херсон обл /Херсон обл../21081300 Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517 Банк отримувач Казначейство України (ЕАП) Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн. (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), 22030106, р/р UA0026001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та з цього часу її може бути звернено до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л. А. Скрипнік