Справа № 128/458/24
Провадження № 33/801/450/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бєрєснєва І. Р.

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бєрєснєва Іллі Романовича

на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312834, який складено 02 лютого 2024 року о 16 год 48 хв, водій ОСОБА_1 02 лютого 2024 року о 16 год 45 хв в с. Вінницькі Хутори по вулиці Кайдачиха керував автомобілем «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). Водій від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest, а також в установленому законом порядку в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605,60 грн.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бєрєснєв І. Р., вважаючи постанову суду першої інстанції незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, необ`єктивністю та неповнотою судового розгляду, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки автомобіль в русі не перебував, а ОСОБА_1 перебував поблизу автомобіля, так як він ремонтувався, був підключений до комп`ютера автоелектриком, а відмова від проходження освідування пов`язана із залякуваннями працівниками поліції викликати до правопорушника слідчу оперативну групу та Військову службу правопорядку. Таким чином, поліцейським не доведено того факту, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксфаген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту порушення водієм правил дорожнього руху, що стали причиною «зупинки» транспортного засобу, а також відсутні будь-які відомості, що автомобіль перебував у русі.

Крім того відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, а сама відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відображена на одному з фрагментів, пов`язана із залякуваннями з боку працівників поліції.

Суд першої інстанції виніс рішення в порушення ст. ст. 245, 252, 279-280 КУпАП, діючи однобоко, упереджено та не об`єктивно. Про формальний підхід до розгляду справи свідчить саме винесення постанови відносно ОСОБА_1 , в той час як прізвище особи, що притягається до адміністративної відповідальності Пшенишний.

В судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бєрєснєв І. Р. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а. с. 66 та на звороті), що згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312834 від 02 лютого 2024 року водій водій ОСОБА_1 02 лютого 2024 року о 16 год 45 хв в с. Вінницькі Хутори по вулиці Кайдачиха керував автомобілем «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). Водій від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest, а також в установленому законом порядку в лікарні відмовився (а. с. 1).

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312834 від 02 лютого 2024 року, ОСОБА_1 власноручно здійснив запис «керував авто фольцваген від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у лікарні відмовляюся» (а. с. 1).

До протоколу долучено: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а. с. 3); розписка ОСОБА_3 , якому був переданий автомобіль для його доставки до місця парковки (а. с. 4); копія постанови про накладення адміністративного стягнення за ч 1 ст. 121-3 КУпАП (а. с. 5).

Також до матеріалів справи долучено відеозапис із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312834 від 02 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 , а саме: факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (а. с. 6).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

Згідно пункту 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано на відеозапис.

Доводи апеляційної скарги правильного висновку суду першої інстанції не спростовують.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_1 адвокат Бєрєснєв В. І. вважає, що поліцейським не доведено того факту, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксфаген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , та вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту порушення водієм правил дорожнього руху, що стали причиною «зупинки» транспортного засобу, а також відсутні будь-які відомості, що автомобіль перебував у русі.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з тим, що останній керував транспортним засобом Volkswagen Transporter АВ 6155КІ 02 лютого 2024 року в с. Вінницькі Хутори по вул. Кайдашиха, без переднього державного номерного знака, чим порушив п. 2.9.в ПДР- керування водієм транспортним засобом без номерного знака (а. с. 5).

Отже, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення ним пункту 2.9.в ПДР України.

Зазначене, у сукупності з абсолютним визнанням факту керування транспортним засобом правопорушником, що підтверджується його поясненнями у протоколі серії ААБ № 312834 від 02 лютого 2024 року та даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, свідчить про доведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та правомірність зупинки транспортного засобу у зв`язку з порушенням водієм ПДР України.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. Дані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому судом відхиляються доводи захисника про те, що відеозапис не є безперервним, а тому не може бути належним доказом, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що дійсно керував транспортним засобом, напередодні ввечері вживав алкогольні напої, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовляється та про наслідки такої відмови йому відомо, зауважень та претензій до працівників поліції він не має.

Враховуючи досліджений відеозапис, дані протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції критично розцінює доводи апеляційної скарги, що відмова від проходження освідування пов`язана з залякуваннями працівниками поліції викликати до правопорушника слідчу оперативну групу та Військову службу правопорядку.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.

При цьому невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнана правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 444/2115/17).

Отже, невиконання законної вимоги поліцейського не допускається. Правопорушник володіє правом оскаржувати незаконні на його думку дії працівників поліції, однак ухилення від виконання вимоги працівника поліції на момент оголошення такої вимоги не може вважатися допустимим способом захисту ймовірно порушених прав та свідчить виключно про зухвале нехтування громадянином встановленого законодавством порядку.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджений належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Разом з цим, аналізуючи надані апеляційному суду матеріали адміністративного провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції щодо описки в судовому рішенні, а тому вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції виправити описку в судовому рішенні щодо вірного прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вказана описка, на думку апеляційного суду, може бути наслідком помилки при друкуванні тексту оскаржуваної постанови, проте, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки може бути виправлена судом шляхом винесення відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бєрєснєва Іллі Романовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку у судовому рішенні.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська