Справа № 277/1103/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 вересня 2024 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії БР №036961, серії БР №036962 та серії БД№265967 від 20.07.2024, зі змісту яких вбачається, що:

- 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ», без номерного знаку, без посвідчення водія, вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова ББА №325611 від 28.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП;

- 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 здійснив рух на мотоциклі «Мінськ», без номерного знаку, який був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб, правопорушення вчинено повторно протягом року та притягнуто до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП 28.01.2024, постанова ББА №325611, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.121 КУпАП;

- 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ», без номерного знаку, без посвідчення водія, перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу Alkotest 6810 Drager, проба позитивна 0,23‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання (19.08.2024, 26.08.2024, 04.09.2024) шляхом направлення sms-повідомлень на підставі його заяви, однак не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надсилав.

Суддею було вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судових засіданнях, доказів поважності причин його неявки в судове засідання надано не було.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч.7 ст. 121, ч.1 ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявними в справі матеріалами.

Суд дослідив матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №036961 від 20.07.2024, згідно якого на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ», без номерного знаку, без посвідчення водія, вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова ББА №325611 від 28.01.2024; протокол про адміністративне правопорушення серії БР №036962 від 20.07.2024, згідно якого 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 здійснив рух на мотоциклі «Мінськ», без номерного знаку, який був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб, правопорушення вчинено повторно протягом року та притягнуто до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП 28.01.2024, постанова ББА №325611; протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265967 від 20.07.2024, згідно якого 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони- с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ», без номерного знаку, без посвідчення водія, перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу Alkotest 6810 Drager, проба позитивна 0,23‰; розписки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків та про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest 6810 (проба позитивна 0,23‰, тест №611); роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер», Алкотест 6810 ARBL-0822, тест № 611 від 20.07.2024, згідно з якою алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 становить 0,23‰; розписка про ознайомлення водія з вимогами щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 20.07.2024; довідка до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130, ч. 5 ст. 126, ст. 124 КУпАП не притягувався, посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував; рапорт інспектора СРПП відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Ничипорука Р.В.; відеозаписи події з нагрудної камери інспектора поліції, які додано до протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч.7 ст. 121 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення - це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за нею настає за: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9 «а» ПДР України), у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9 «г» ПДР України), а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених норм законодавства вказує, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 20 липня 2024 о 10 год. 31 хв. на автомобільній дорозі с. Симони-с. Андрієвичі водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ», перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу Alkotest 6810 Drager, проба позитивна 0,23‰.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 1, 3 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно із п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також, пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду здійснюється у разі його відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої незгоди з результатами тесту проведеного на місці зупинки, при цьому немає значення чи виникла у поліцейського підозра про стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диск з відеозаписом події, який долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наявного відеозапису вбачається, що працівниками поліції не дотримано вимог Інструкції №1452/735. Зокрема, поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Після проходження тесту на приладі Драгер, результат становить 0,23 проміле. При цьому, ОСОБА_1 заперечував, що він в цей день вживав спиртні напої, вказував, що випив стакан квасу, але поліцейські не запропонували йому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Таким чином, вказаними діями працівників поліції порушено вимоги Інструкції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для визнання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсною.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265967 від 20.07.2024 не може бути визнаний єдиним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено на місці за допомогою газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST 6810» та за результатами такого огляду цифрові показники приладу були 0,23 ‰ (проміле), що підтверджується відповідними роздруківками з технічного приладу та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6810» границі допустимої норми похибки складають: абсолютна похибка ±0,04‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,4 ‰ (проміле); відносно похибка ± 10% у діапазоні понад 0,4‰ проміле (а.с.10).

Отже, технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 передбачено похибку вимірювання ± 0,04‰ (проміле) в діапазоні 0 до 0,4‰ (проміле).

Відповідно до результатів тестів за №611 від 20.07.2024, які наявні в матеріалах справи, масова концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 становила 0,23 ‰ (проміле), що з урахуванням похибки у ± 0,04 ‰ (проміле) складає 0,19 ‰ (проміле), що не перевищує гранично допустиму норму в 0,2 ‰ (проміле), яка передбачена п. 7 розділу ІІ вищевказаної Інструкції.

До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом, що узгоджується із свідченнями ОСОБА_1 , який стверджував, що він алкогольних напоїв не вживав. У цьому випадку особа вправі пройти більш поглиблений медичний огляд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рівень сп`яніння ОСОБА_1 може не перевищувати дозволений поріг, при цьому останньому не забезпечено можливість пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння.

У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, сам рапорт поліцейського є документом внутрішнього користування, зміст якого полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу, а працівник поліції не є у цьому випадку безсторонньою особою. Тому рапорт не може бути доказом вини ОСОБА_1 .

Встановлені судом обставини свідчать про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 Розділу I. Загальні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення БР №036961, вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №036961 від 20.07.2024, працівником поліції, не дивлячись на кваліфікацію його дій за ч.5 ст.126 КУпАП, не зазначено про те, коли та яке саме діяння, передбачене частинами другою - четвертою ним було вчинено раніше, а також не додано копію постанови серії ББА №325611 від 28.01.2024, на яку він посилається.

В свою чергу, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення БР №036962 вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 7 ст. 121 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №036962 від 20.07.2024 не зазначено про те, коли та яке саме діяння, передбачене частиною шостою статті 121 КУпАП ним було вчинено раніше, а також не додано копію постанови серії ББА №325611 від 28.01.2024, на яку він посилається.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протоколи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та за ч.7 ст. 121 КУпАП, не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містять даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та ч.7 ст. 121 КУпАП (вчинення повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.2-4 ст.126 КУпАП; вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою ст. 121 КУпАП), а також до протоколу не долучено доказів такого притягнення (постанови в справі про накладення адміністративного стягнення чи постанови суду).

Отже матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 7 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 13 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23-24, 27, 30, 33-35, 130 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 7 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. Г. Корсун