Справа № 752/7482/24
Провадження №: 3/752/3694/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу серії ВАВ № 575320 від 29.03.2024 встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства стосовно сестри ОСОБА_2 за наступних обставин. Так, 20.03.2024 о 14 год 40 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зняв сантехніку у квартирі без дозволу ОСОБА_2 , чим позбавив її можливості користуватися місцем загального користування, що містить ознаки економічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчиненні будь-якого насильства стосовно сестри ОСОБА_2 за вказаних у протоколі обставин. Пояснив суду, що протягом певного часу не проживав у квартирі АДРЕСА_1 . У квартирі проживала сестра ОСОБА_2 . Коли повернувся додому, побачив, що квартира захаращена, у квартирі брудно. Він зробив зауваження сестрі з даного приводу, що було сприйнято нею як особиста образа. Жодних насильницьких дій по відношенню до сестри не вчиняв. На даний час між ним і сестрою існує спір з приводу користування зазначеною квартирою. Окремо зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що він зняв сантехніку у квартирі. Просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під економічним насильством розуміється така форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно даних протоколу серії ВАВ № 575320 від 29.03.2024, який надійшов на розгляд суду, 20.03.2024 о 14 год 40 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зняв сантехніку у квартирі без дозволу ОСОБА_2 , чим позбавив її можливості користуватися місцем загального користування, що містить ознаки економічного характеру.

У якості доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, до протоколу додано рапорт працівника поліції та пояснення ОСОБА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 20.03.202024 встановлено, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Також у даній квартирі зареєстрований та проживає її брат ОСОБА_1 . Між нею і братом існує спір з приводу користування квартирою та речами, які знаходяться у квартирі. Брат систематично її б`є та принижує, а 20.03.2024 зняв унітаз, змішувач з ванної кімнати, та двері без її дозволу. Просить вжити відповідні заходи реагування.

Також до протоколу додано рапорт оперативного чергового від 20.03.2024, з якого встановлено, що 20.03.2024 о 14 год 40 хв ОСОБА_2 звернулася на лінію 102 і повідомила, що вчора протягом дня брат зняв унітаз, кран та вибив двері у кімнату.

Зміст рапорту дозволяє суду встановити, що події, за яких ОСОБА_1 зняв унітаз, кран та вибив двері у кімнату, відбувалися між ним і ОСОБА_2 мала місце 19.03.2024. Між тим, як предметом розгляду за протоколом серії ВАВ № 575320 від 29.03.2024 є події, які відбувалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 20.03.2024.

Дані обставини під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечував., вважаючи, що сестра його оговорює. Надав суду фотозмінки, які доводили наявність кранів та сантехніки у кваритирі.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих у зазначені в протоколі день і час, зокрема протоколу огляд місця подій, яки би було зафіксовано факт зняття сантехніки, пояснень свідків тощо, в розпорядження суду не надано.

Факт умисного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства економічного характеру стосовно сестри ОСОБА_2 , не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, в тому числі повноваженнями вносити уточнювати суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується певній особі, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП у, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко