ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1201/24
Провадження № 3/210/755/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 квітня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 28 лютого 2024 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ № 216970 від 20 лютого 2024 року, 19.02.2024 року близько 23.20 год. громадянин ОСОБА_1 знаходився в громадському місці по вул. Володимира Бизова 9 в м. Кривий Ріг, де висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці в присутності інших громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, ображав людську гідність і громадську мораль. Зафіксовано на БК 475605, 475597.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні 16.04.2024 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не визнав, зазначив, що 19.02.2024 року близько 23:20 год. перебував на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 . Працівники патрульної поліції, прибувши за даною адресою вимагали від ОСОБА_1 , щоб він зайшов до квартири, проте ОСОБА_1 їм пояснював, що очікує на побратимів, які повинні забрати військову машину, нецензурною лайкою не виражався, поводив себе адекватно, а працівники поліції його провокували на конфлікт. На вимогу поліцейських, ОСОБА_1 пред`явив свої документи, проте працівники поліції затримали його для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Дослідивши в судовому засіданні адміністративний матеріал, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлений можливості змінювати кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону: об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку, тобто в обумовленій потребами суспільства системі врегульованих правовими та іншими соціальними нормами системі відносин, що складаються у громадських місцях, в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій; об`єктивна сторона - полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян; суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

У протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що 19.02.2024 року близько 23.20 год. громадянин ОСОБА_1 знаходився в громадському місці по вул. Володимира Бизова 9 в м. Кривий Ріг, де висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці в присутності інших громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, ображав людську гідність і громадську мораль, зафіксовано на БК 475605, 475597.

Проте до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №216970 від 20.02.2024 року не долучено відеозаписів з БК 475605, 475597.

Суд звертає увагу, що співробітники поліції не залучили свідків (понятих), які були очевидцями подій, що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

До адміністративного матеріалу, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту та протоколу затримання, жодного належного та допустимого доказу в підтвердження вини ОСОБА_1 не долучено.

Суд вважає, що рапорт від 20.02.2024 року, як доказ винуватості ОСОБА_1 , не може бути прийнятий до уваги, оскільки рапорт є внутрішнім документом правоохоронного органу та не є поясненнями цієї особи по справі, а протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 19.02.2024, на переконання судді не може бути достатнім доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, суддя доходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар