Провадження №: 3/752/1056/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, працює адміністратором клубу «Фіфті», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП,

встановив:

відповідно до протоколу серії ВАБ №925712 від 08.12.2023 року, ОСОБА_1 08.12.2023 року о 22 год. 10 хв., будучи адміністратором клубу «Фіфті за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 50, допустив перебування неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 без супроводу батьків, чим порушив вимоги ст. 20-1 Закону України "Про охорону дитинства", відповідальність за що передбачена ст. 188-28 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 20-1 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність. Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Диспозицією ч. 1 ст. 180-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких проводиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадян власників підприємств чи уповноважених ними осіб, громадян суб`єктів підприємницької діяльності від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП необхідна наявність спеціального суб`єкта зазначеного адміністративного правопорушення, а саме: посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадян-власників підприємств чи уповноваженої ними осіб, громадян суб`єктів підприємницької діяльності.

Разом з цим, обставини, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять будь-яких належних доказів того, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності є суб`єктом підприємницької діяльності або посадовою особою підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , доказами наявності в його діях складу адміністартивного правопорушення є лише рапорт працівника поліції, будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 не надано. Однак, суд не бере до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт працівника поліції, оскільки рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження фактів, викладених у протоколі, у справі немає. Саме по собі складення протоколу, не є доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, тому провадження відносно нього на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко