Справа № 747/105/24
Провадження№ 3/747/86/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2024 року в 19 год 37 хв в смт Талалаївка на вул Мічуріна, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» або ж проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав і суду показав, що 17 лютого 2024 року у вечірній час він за кермом не їхав, їхала його дружина, він сидів на пасажирському сидінні, тому і відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Дружина зразу пішла в будинок, як приїхали, подивитись на дітей, пізніше вийшла. Захисник Маляр М.В. в судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції не виконано обов`язок щодо надання всіх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, а саме того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як водій, на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, даного факту не видно.

Допитана в судовому засіданні інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 1 Прилуцького РВП Лихо Ю.В. суду показала, що 17 січня 2024 року вона перебувала на добовому чергуванні в смт Талалаївка. Ними було зафіксовано автомобіль, який на перехресті при повороті праворуч не включив правий покажчик повороту, тому вони патрульним автомобілем з включеними проблисковими маячками поїхали слідом, автомобіль завернув на подвір`я і заїхав в гараж, вони зупинились і зразу вийшли за ним, із-за керма вийшов ОСОБА_1 . В цей час його дружини поряд не було, вона виглядала у вікно, але можливо камера цього не зафіксувала. При спілкуванні з ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, які полягали в запаху алкоголю з ротової порожнини, і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки або в медичному закладі, він відмовився, мотивуючи це тим, що за кермом була його дружина. Тому нею складено протокол за ч.1 ст 130 КУпАП за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що було роз`яснено водію ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, інспектора поліції, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто визначальним у даному випадку є одночасне поєднання двох обставин керування особою транспортним засобом і відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З диску з відеозаписом, який долучений працівниками поліції до матеріалів протоколу, а саме з файлу «відео, як їхав» вбачається, що 17.02.2024 року з 19:33 год патрульний автомобіль їде за автомобілем, який завертає в двір, запис відеореєстратора автомобіля закінчується в 19:35. На файлі, запис якого розпочинається в 19:34:57 зафіксовано, як працівники поліції підходять до автомобіля, біля водійських дверей стоїть чоловік, і працівники поліції його запитують, чому він не зупинився на їх вимогу, яка подавалась в темну пору доби проблисковими маячками, які було добре видно. Як повідомили водія працівники поліції причиною вимоги про зупинку було те, що на перехресті він не включив правий покажчик повороту. Під час спілкування в 19:36 працівник поліції запитує водія, чи не вживав він алкоголь і чи буде проходити огляд на стан сп`яніння, водій відповідає, що за кермом була його дружина, а він сидів на пасажирському сидінні, і тому огляд проходити не буде. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що на відео зафіксований саме він. На відеозаписі в 19:37 зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, мотивуючи це тим, що він за кермом не їхав.

Суд приходить до висновку, що наданий працівниками поліції відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги при винесенні постанови.

Що стосується посилання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Часовий проміжок між відеозаписом руху поліцейського автомобіля за автомобілем ОСОБА_1 , що завернув у двір, і відеозапису з боді-камери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть біля водійських дверей автомобіля 1 секунда. За цей часовий проміжок неможливо вийти з пасажирського сидіння і стати біля водійських дверей, як про це стверджував ОСОБА_1 , і чомусь дружина ОСОБА_1 , яка з його слів знаходилась за кермом, не вийшла саме з водійського місця, щоб показатись поліцейським на підтвердження слів ОСОБА_1 , а з`явилась на відеозаписі через дві хвилини. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, і тому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений належними і допустимими доказами. Так само як факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що він і сам не заперечував в судовому засіданні, що відмовився проходити огляд.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його вина в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення крім дослідженого в судовому засіданні відеозапису також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17.02.2024 року серії ААБ № 260412 та додатками до нього. Суд вважає за необхідне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Невизнання ним своєї вини суд визнає як спосіб захисту і уникнення від накладення адміністративного стягнення. Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та строками, установлених санкцією ч.1 ст 130 КУпАП, та з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу. Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 268, 283, 284, 301, 304, 307, ст. 130 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко