Справа № 737/460/23
Провадження № 3/737/4/24
ПОСТАНОВА

17 січня 2024 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Сєргєєвої О.І. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали адміністративного провадження, які надійшли з Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2023 року об 11 год 42 хв в Чернігівському районі на а/д Піски-Підгірне, 2 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний - 1,04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі. Суд належним чином викликав його у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не лише держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, його інтереси в судових засіданнях представлені захисником - адвокатом Сєргєєвою Ольгою Ігорівною, тому відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таке положення Правил дорожнього руху є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими під час розгляду справи належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №160752 від 20.06.2023;

- результатом тестування на алкоголь приладом Alcotest 6810 Драгер тест №643, згідно з яким, результат тесту ОСОБА_1 становить 1,04 проміле (підтверджується відеозаписом);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.06.2023 року;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився із результатом тестування, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest 6810 Drager, яке чинне до 29.09.2023 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №257139 від 20.06.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №160753 від 20.06.2023, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (за результатом розгляду даного протокола постановою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.09.2023 ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу);

- відеозаписами на диску DVD, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку, яка надавалася проблисковими маячками, спеціальним звуковим сигналом, а також за допомогою гучномовця, продовжував рухатися, аж до моменту застосування поліцейськими спеціальних засобів. Вбачаючи у нього ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейськими було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, результат огляду 1,04 проміле. Проти результатів огляду не заперечував. Стосово ОСОБА_1 було складено два протоколи та винесено постанову.

Враховуючи наявну в матеріалах справи копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Alcotest 6810» Drager (чинне на час проходження огляду ОСОБА_1 ), відсутні об`єктивні підстави вважати, що даний газоаналізатор показав помилковий результат. Доказів, які б спростовували результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» Drager, а саме: 1,04 проміле - суду не надано.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до зауважень захисника Сєргєєвої О.І. з приводу того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився неналежним приладом .

Суд не бере до уваги твердження захисника, що, нібито, ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а поліцейські йому протиправно відмовили, оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі незгоди із результатом проведеного на місці огляду з використанням спеціальних технічних засобів. Незгода ОСОБА_1 із результатом огляду, проведеного за допомогою приладу Alcotest 6810 на місці, про яку вказує захисник не підтверджується жодними доказами по справі, в тому числі і відеозаписами. Так, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував ні результат огляду, ні факт вживання ним алкоголю, хотів поїхати в місто Чернігів разом із поліцейськими, в чому йому, звісно було відмовлено. Крім того, в Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Також захисник ставить питання, зокрема, про недопустимість та неналежність відеозаписів, оскільки, на її думку, поліцейські діяли з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, відеозйомка не була безперервною, а велася фрагментарно.

Суд погоджується із тим, що відповідно до п. 5 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Суд, дослідивши відеозаписи, встановив, що нагрудна бодікамера була увімкнена поліцейськими ще в службовому автомобілі під час намагання зупинити автомобіль за керуванням ОСОБА_1 , початок кожного наступного відеофайлу по часу співпадав із часом закінчення попереднього, тому суд не вбачає в данному випадку порушень вимог вищезгаданої Інструкії, які би могли призвести до недопустимості чи неналежності відповідних відеозаписів та вважає їх належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки на них зафіксовані обставини, які мають значення для даної справи.

Крім того, суд звертає увагу, що наказ наказ Держлікслужби України від 29.12.2014 року № 1529, на який посилається захисник стосується виключно медичної техніки та виробів медичного призначення, в той час як газоаналізатори відносяться до вимірювальної техніки.

Інші доводи захисника щодо відсутності свідків, а тому незаконності огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці, відсутності зазначення про свідків у протоколі, неналежності доказів не відповідають встановленим обставинам справи та вимогам КУпАП.

Також, суд звертає увагу, що інформація про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними бази «Цунамі» не отримував посвідчення водія, яка відображена в довідці від 21.06.2023 за підписом ст. інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савенко Альони (знаходиться в матеріалах справи а.с. 9) суперечить наявному відеозапису з місця події та не підтверджується іншими доказами, тому не може братися судом до уваги.

Так, 20.06.2023 стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції було також винесено постанову серії БАД №257139 (а.с. 10), якою останнього притягнено до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за «не пред`явлення для перевірки посвідчення водія категорії «В». В той час, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом є складом адміністративного правопорушення, передбаченого не ч. 1 ст. 126 КУпАП, а ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія (на відеозаписі чітко видно, як він тримає посвідчення водія в руках), але не хотів, щоб працівники поліції його вилучали, після тривалого спілкування із поліцейськими з даного приводу йому було запропоновано надати паспорт громадянина України та запевнено з боку працівників поліції, що відображатися в адміністративних матеріалах та вилучатися посвідчення водія не буде (зафіксовано на 9 хв 20 с відеофайла 0000000__0002).

З даного приводу суддею було винесено окрему ухвалу від 17.01.2023 року, адресовану керівнику Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якій поряд із вищеописаними фактами також наголошено на недостовірній інформації в довідках з бази поліції ІПНП «Цунамі» та необхідності вирішення питання з даного приводу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені, тому суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно зі ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується штраф в подвійному розмірі, а саме: 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. Рубаненко