КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/493/2024
Головуючий в суді І інстанції Петренко Н.О.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Савчака Ярослава Олеговича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Савчака Ярослава Олеговича на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 12 жовтня 2023 року о 12 год. 55 хв. в м. Київ вул. Велика окружна дорога, 15 керував транспортним засобом Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Савчака Я.О., поданій 24 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку, указано на шаблонність змісту постанови, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та необхідність її скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення містить наступні невідповідності фактичним обставинам: відеозапис нагрудної камери працівників поліції жодним чином не підтверджує факт відмови від проведення медичного обстеження або іншими доказами факт відмови не зафіксовано - водій був згоден пройти медичне обстеження.

Вказував, що показання ОСОБА_1 суд навіть не заслуховував. Розгляд справи відбувся за 5 хвилин, клопотання захисту не розглянуто, заявлені як свідки поліцейські не викликані, жодні письмові докази справи не досліджувалися, відсутня належна законна підстава зупинки транспортного засобу.

Вказував, що здійснювати патрулювання на території м. Києва поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права. Жодних викликів чи доручень по 102 від диспетчера вони не отримували, орієнтування на автомобіль Ford Fiesta НОМЕР_1 немає. У відповіді на адвокатський запит батальйон патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області ДПП повідомив, що поліцейські реалізовують свої повноваження виключно на території Київської області, в свою чергу, протокол складений щодо правопорушення на території м. Київ вул. Велика окружна.

Наводив текстову розшифровку відеозапису, на початку якого працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, зокрема блідість обличчя, однак в протоколі зазначає про почервоніння обличчя.

Наголошував, що працівник поліції зобов`язував ОСОБА_1 керувати автомобілем, виявивши у нього ознаки сп`яніння.

Вказував, що в протоколі водій лише поставив свій підпис, що свідчить про незгоду з протоколом на місці.

Письмове направлення на проходження огляду ОСОБА_1 не надавалося.

Наводив зміст ст. 278, 256, 7, 245, 251, 9, 280 КУпАП, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Бендерський проти України», «Гурепка проти України», «Гефген проти Німеччини», ст. 19, 62 Конституції України.

Вважав, що вина, а саме факт відмови від проходження огляду, належним чином не доведений, відеозапис, на який посилається суд, не містить жодного кадру, де водій дослівно зазначає, що він відмовляється від проходження огляду.

На підставі вищевикладеного просив дослідити всі матеріали, надані поліцією та захистом, зокрема відеозапис, дослівну транскрибацію відеозаписів та відповідь на адвокатський запит, викликати та допитати у якості свідків працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Національна поліція України, ДПП УПП Київської області, батальйон патрульної поліції с. Чайки, визначити обов`язковою участь під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника Савчака Я.О., постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Савчак Я.О. подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити.

За клопотанням захисника Савчака Я.О. в судовому засіданні були допитані як свідки інспектори взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3. та лейтенант поліції ОСОБА_2 , які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Свідки пояснили, що 12 жовтня 2023 року ними здійснювалося патрулювання в складі екіпажу «Комета-0305», протокол склав ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було зупинено ними з ознаками сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 виїжджав з прилеглої території, підставою для зупинки його транспортного засобу було орієнтування на схожий автомобіль. Щодо наявності юридичних підстав для патрулювання у м. Києві, де складався протокол, повідомили, що патрулювання ними здійснювалося на підставі наряду, вул. Кільцева дорога (Окружна) м. Києва є суміжною з територією Київської області.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Савчака Я.О., вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 379212 від 12 жовтня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудних камер поліцейського Motorola VB400/470352 та Motorola VB400/470529;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 12 жовтня 2023 року о 12:57, згідно якого ОСОБА_1 направляється на огляд; в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук;

розпискою ОСОБА_1 від 12 жовтня 2023 року про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння; транспортний засіб залишає на місці зупинки без порушення правил ПДР;

рапортом поліцейського ОСОБА_2 про те, що під час несення служби в складі екіпажу «Комета-0305» 12 жовтня 2023 року за адресою м. Київ вул. Велика Окружна, 15 зупинили транспортний засіб Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , згідно до орієнтування. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду в установленому законом порядку на місці запинки за допомогою газоаналізатору Drager або у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога водій відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні відеореєстратори Motorola VB400/470352 та Motorola VB400/470529, відносно водія було складено адмінпротокол ААД № 379212.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції захисником Савчаком Я.О. було долучено до матеріалів справи транскрибацію відео з бодікамер, разом із тим, апеляційний суд приходить до висновку про неналежність такого доказу, оскільки транскрибація здійснена з помилками, допущено заміну багатьох слів на інші, які не мають зв`язку з заміненими, що викривлює зміст переданої інформації, в результаті чого з вказаної транскрибації не можна встановити обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився і вказану подію зафіксовано на нагрудні відеореєстратори Motorola VB400/470352 та Motorola VB400/470529.

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 о 13:02:00 відеозапису, перебуваючи в салоні патрульного автомобіля на задньому сидінні, дійсно на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу продуттям Drager, так і в медичному закладі, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.

ОСОБА_1 пояснював, що відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога, оскільки він вживав сьогодні зранку алкоголь (ром з колою), але думав, що пройшло багато часу. Знає, що в результаті медичного огляду буде алкоголь в крові, тому не хоче проходити цей огляд (12:56:20 відеозапису).

О 13:00:50 відеозапису ОСОБА_1 повідомляє поліцейському на його питання щодо згоди проїхати до лікарні, що він вже відмовився, на запитання, чи вживав він вчора алкогольні напої, повідомив, що не вчора, а сьогодні випив ром з колою, визнав, що це його помилка і він готовий нести за неї відповідальність.

Відтак, є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що водій був згоден пройти медичне обстеження, і що на відеозаписі немає жодного кадру, на якому би ОСОБА_1 дослівно зазначає, що він відмовляється від проходження огляду.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

При цьому судом першої інстанції правомірно зауважено, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан сп`яніння в встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Доводи апеляційної скарги, що розгляд справи судом першої інстанції відбувся за 5 хвилин, причому показання ОСОБА_1 суд навіть не заслуховував, письмові докази не досліджував, не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що працівники поліції всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинили ОСОБА_1 безпідставно, з огляду на те, що на відеозаписі поліцейські оголошують причину такої зупинки, а саме наявністю на орієнтування на автомобіль Ford Fiesta. Доводи апеляційної скарги, що орієнтування на автомобіль Ford Fiesta саме з державними номерними знаками НОМЕР_1 відсутнє, є необґрунтованими, не доводять допущення порушень вимог закону в діях поліцейських та відхиляються апеляційним судом.

Також апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що здійснювати патрулювання на території м. Києва поліцейські батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області ДПП ОСОБА_2. та ОСОБА_3 не мали права, викликів чи доручень по 102 від диспетчера вони не отримували, орієнтування на автомобіль Ford Fiesta НОМЕР_1 немає.

Наведені докази спростовуються відповіддю від 17 листопада 2023 року батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області ДПП на адвокатський запит захисника Савчака Я.О., якою повідомлено, що вул. Кільцева дорога м. Києва є суміжною з територією с. Софіївська Борщагівка та Петропавлівська Борщагівка Борщагівської територіальної громади Бучанського району Київської області, та враховуючи вищевикладене, екіпажі патрульної поліції БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП можуть виїжджати на вул. Кільцева дорога м. Києва, в тому числі для реагування на повідомлення про вчинення правопорушень, патрулювання, виявлення та припинення правопорушень (а. с. 26).

Доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі поліцейський спочатку встановлює у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (блідість обличчя), однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначає про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя), не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про встановлення винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, такі доводи спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 на відеозаписі, який повідомив працівникам поліції, що вживав зранку 12 жовтня 2023 року алкоголь, а в подальшому відмовився від проходження огляду саме на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку - як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що працівники поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, зобов`язували його керувати транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники поліції лише надали ОСОБА_1 вказівку припаркуватися в дозволеному місці, в подальшому відсторонили його від керування транспортним засобом, відібравши відповідну розписку та додатково повідомивши про таке відсторонення усно (13:01 відеозапису).

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі водій лише поставив свій підпис, що свідчить про його незгоду з протоколом, ґрунтуються на припущеннях та відхиляються апеляційним судом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що направлення на проходження огляду водію на місці не надавалося, апеляційний суд зауважує, що положеннями Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, вручення копії направлення особі, у якої працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а також складення направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та долучення його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, взагалі не передбачається.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки сп`яніння, повідомив про вживання ним алкоголю та відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи апеляційної скарги, з посиланням на рішення ЄСПЛ в справі «Гефген проти Німеччини», щодо доктрини плодів отруєного дерева, відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані за його допомогою, є такими ж, враховуючи, що захисником в апеляційній скарзі не повідомляється про неналежність будь-якого з доказів.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги, формальний характер її доводів та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Савчака Ярослава Олеговича залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Кашперська Т.Ц.