ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/642/24 Справа № 212/9143/23 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Ільчука Д.Ю., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 30.10.2023 року о 14-38 годині, в м. Кривий Ріг, по вул. Січеславська, біля будинку 30, керував транспортним засобом автомобілем «MITSUBISHI LANCER», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотест Драгер 6820, результат 0,64‰, №1322 тест, з результатом згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського 475767, 475765. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисник Ільчук Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Суд не звернув увагу та не дав належної оцінки причині зупинки ОСОБА_1 поліцейськими. Протокол не є доказом по справі. На відеозаписі відсутній факт керування транспортним засобом Колісником. Крім того, на відео у Колісника відсутні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час відеозапису не були залучені свідки. Крім того, Колісник не погодився з результатами продуття алкотестеру. Робітниками поліції не були роз`яснені права Коліснику. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено найменування технічного засобу, на який було зафіксоване правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, квитанція газоаналізатора 6820 «Alcotest», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис з бодікамер.

Згідно до тесту газоаналізатора 6820 «Alcotest», водій ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «0,64 % проміле». (а.с.2)

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень захисника про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що їх присутність є необхідною у разі, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, відеозаписи правопорушень були долучені до матеріалів справи.

ОСОБА_1 після продуття алкотестера, був згоден з його результатами. Всі його дії були зафіксовані на бодікамери робітників поліції, тому твердження захисника про зворотнє є безпідставними. Таким чином, поліцейськими в повному обсязі виконано вимоги ст. 266 КУпАП.

Доводи захисту з приводу відсутності найменування технічного засобу, на який було зафіксоване правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення та ухвалі суду, спростовуються матеріалами справи, в яких чітко зазначено що правопорушення було зафіксоване на нагрудні реєстратори № 475767, 475765. Також, вказане не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.11.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП 30.10.2023 року о 14.58 годині, тобто факт керування та зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 є беззаперечно доведеним. Крім того, Колісником не була оскаржена постанова від 22.11.2023 року про вчинення ДТП, тобто Колісник не заперечував факт керування транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», номерний знак НОМЕР_1 .

Також, з відеозапису вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені Коліснику його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що він поставив свій підпис в протоколі, тому доводи захисту в цій частині не є слушними.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Суддя правильно оцінив кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність. Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР України.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ільчука Д.Ю. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя