Справа №721/137/24
Провадження 3/721/127/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Проскурняк С.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1(смт.Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

01.02.2024 року близько 20 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянка ОСОБА_1 , погрожувала фізичною розправою та голосно виражалася словами нецензурної лайки в сторону чоловіка ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та завдала шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала.

Представник правопорушника адвокат Лутсу І.В. в судовому засіданні просила суд справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першою статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №139432 вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2024 року близько 20 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , за місцем проживання погрожувала фізичною розправою та голосно виражалася словами нецензурної лайки в сторону чоловіка ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та завдала шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено в чому саме полягало здійснення психологічного тиску, що вчиненні останнім дії викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Свідків подій та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не було.

До протоколу додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_2 від 02 лютого 2024 року, відповідно до якої, останній просить притягнути дружину ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що 01 лютого 2024 року вчиняла бешкет в присутності дітей у вигляді нецензурної лайки, погрожувала йому, звинуватила його у крадіжці сумки, яку він не брав, а також забрала документи на оформлення спадщини, та його особисті документи /а.с.2/.

Разом з тим, у своїх поясненнях потерпілий не конкретизує, яким чином ОСОБА_1 здійснювала моральний та психологічний тиск на нього, а також завдану йому шкоду.

Суд звертає увагу, що самі по собі словесні сварки, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки, завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжями на побутовому рівні свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи наведене, вважаю, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що ОСОБА_1 вчинялося насильство по відношенню до свого чоловіка ОСОБА_2 , а тому підстав, для притягнення її до адміністративної відповідальності не вбачаю, а тому адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.33, 173-2 ч.1, 247, 251, 252, 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 173-2 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП України, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Проскурняк