Провадження № 3/359/398/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 січня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №63/32-00-23-16 від 22.11.2023 року, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА», що розташоване за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мирне, вул. Центральна, буд.1, було встановлено порушення вимог абз б) пп.141.4.1 та пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкові зобов`язання щодо утриманого податку з доходу нерезидента із джерелом походження з України всього на суму 173 023 272 грн., в тому числі: за 1 квартал 2018 року на суму 47 960 847 грн.; за 1 півріччя 2018 року на суму 105 831 497 грн.; за три квартали 2018 року на суму 166 221 688 грн.; за 2018 рік на суму 173 023 272 грн., відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду невідомі.

Адвокат Шепіль О.В. направив до суду письмові пояснення, в яких просив суд дану справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У статті 278 КУпАП визначено, що суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Також, положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст.163-1 КУпАП, є, у тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

З аналізу вищевказаних положень законодавства слідує, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП настає у тому числі за порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Суб`єкт ч.1 ст.163-1 КУпАП є спеціальним, а саме посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення № 63/32-00-23-16 від 22.11.2023 року складено відносно ОСОБА_1 , як директора СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА».

При цьому, суб`єкт правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КупАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували на те, що ОСОБА_1 є субєктом вказаного складу правопорушення.

Однак, в протоколі не вказано, яким чином директор СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» ОСОБА_1 порушив вимоги зазначених статей Податкового кодексу України. Замість цього в ньому міститься перелік ряду норм Податкового кодексу України та посилання на акт перевірки податкового органу.

Крім того, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № 63/32-00-23-16 від 22.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стало порушення останнім вимог ст.141 Податкового кодексу України, що було виявлено 17.10.2023 року актом перевірки № 1032/32-00-23-27/30925770.

Отже, цей протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Зокрема, як було зазначено вище, інкриміноване за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ОСОБА_1 діяння було виявлено 17.10.2023 року, коли проведено відповідну перевірку товариства, при цьому протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено значно пізніше 22.11.2023 року, що в свою чергу тягне за собою його недопустимість, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення № 63/32-00-23-16 від 22.11.2023 не зазначено дата, місяць, рік народження та місце проживання ОСОБА_1 , що унеможливлює його сповіщення про участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду всупереч вимогам ст.ст. 277-2, 278 КУпАП.

Попри це, як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до змісту п.86.1. ст.86 Податкового кодексу України (надалі ПК України) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі, зокрема, акта, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм ПК України, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.

Водночас, статтею 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

При цьому суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України передбачено порядок оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу. Зазначений порядок представляє собою можливість суб`єкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

При розгляді справи встановлено, що СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» оскаржує податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акту перевірки від 17.10.2023 року у Державній податковій службі України та на підставі якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Рішення прийняте за результатами такого оскарження на час розгляду справи у суді відсутнє.

Наведене, відповідно до положень п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

А тому відповідні твердження податкового органу, наведені в тому числі у протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено стосовно директора СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» не можуть служити беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Таким чином, на даний час має місце спір між платником податку та податковим органом.

Виходячи з наведеного, до остаточного вирішення спору між податковим органом і платником податку, складені працівниками податкового органу акт та відповідні податкові повідомлення-рішення відображають лише позицію однієї з сторін спору, а тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вважаю, що висновки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 63/32-00-23-16 від 22.11.2023 року за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до завершення процедури оскарження акту документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА», та прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень, є передчасними.

В статті 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості та вказано, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, про недоведеність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 27, 34, 35, 163-1, 247, 251, 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно директора СТОВ «СТАРИНСЬКА ПТАХОФАБРИКА» ОСОБА_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк