Справа № 737/20/24
Провадження № 3/737/87/24
ПОСТАНОВА

25 січня 2024 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря судового засідання Решітько А.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області адміністративні матеріали, які надійшли з Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №953008 від 18.12.2023 року, складеним ДОП СДОП ВП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковтонюком О.О., з серпня 2021 року по 14.12.2023 року ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме постійно вчиняє перешкоду у користуванні належного їм по 1/2 частині будинку за вказаною адресою, на який потерпіла має право згідно з рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 05.08.2021 року про поділ майна при розлученні, при цьому замінив замки до вхідних дверей будинку та інших приміщень, унеможлививши тим самим їй доступ до майна, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_2 було завдано шкоду психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, обставини, зазначені в протоколі не підтвердив, зазначив, що не вчиняв домашнє насилля та не змінював замки у дверях ні будинку, ні інших споруд. Пояснив, що проживає один за адресою АДРЕСА_1 , в будинку, яким володіє разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 по 1/2 частині відповідно до рішення суду. ОСОБА_2 разом із своєю матір`ю без його відома приходять до будинку і вивозять спільні речі, колишня дружина на нього постійно пише безпідставні заяви до поліції, тисне психологічно. Протягом періоду спільного володіння будинком перешкод у користуванні майном їй не вчиняв. Намагався неодноразово вести з нею діалог, щоб домовитись чи про продаж спільного будинку, чи виплатити їй частину грошових коштів. Що стосується події 14.12.2023 року, пояснив, що його в той день не було вдома, тому чинити будь-які перешкоди щодо користування будинком він не міг, домашнього насилля не вчиняв, замків не змінював, у неї є ключ до будинку.

Потепіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілої, з яких вбачається, що вони володіють на праві спільної часткової власності земельною ділянкою та житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , в якому на даний час проживає ОСОБА_1 . Потерпіла ОСОБА_2 проживає за іншою адресою. Спільна часткова власність у даних осіб на будинок виникла відповідно до рішення суду від 05.08.2021 року.

Досліджені судом матеріали справи не підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , зазначеного у фабулі протоколу, оскільки відсутні докази постійного здійснення ОСОБА_1 перешкод у користуванні спільним майном та вчинення домашнього насильства по відношенню до колишньої дружини з серпня 2021 року по 14.12.2023 року.

Суд неодноразово зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно із вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Суд позбавлений можливості самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення таперебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, керуючись вимогами ст. 251 КУпАП, згідно з якою обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

В силу принципу презумпції невинуватості, закріпленого в Конституції України всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на закриття провадження судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 9, ч. 1 ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. Ю. Рубаненко