Справа № 496/634/24
Провадження № 3/496/668/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

03.01.2024 року інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №027733 і ставиться йому в вину те, що він 03.01.2024 року о 22 год 35 хв. на 452 км а/д Київ-Одеса Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження мед. огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також письмове пояснення, в якому просить провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому вказує, що 03.01.2024 року о 22:35 год він, керуючи автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Одеса-Київ з боку Одеси в с. Палійово, де знаходиться притулок для собак, який він утримує. Під час руху ПДР не порушував. На 452 км автодороги він був зупинений співробітником поліції, який, не вказавши причину зупинки, запропонував йому пройти в службове приміщення для перевірки документів, на що він погодився. Під час перевірки документів співробітником поліції було виявлено, що в 2017 році стосовно нього складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Після цього поліцейський став питати його, чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що з 2017 року він не вживає алкогольні напої. З використанням спеціальних технічних засобів перевірили, чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння. Після того, як отримали результат тверезий, стали провокаційно задавати йому питання щодо вживання наркотичних засобів, на питання поліцейських він відповідав жартома, оскільки ніколи не вживав наркотики та у стані наркотичного сп`яніння не перебував. В подальшому, працівник поліції став перевіряти реагування його очей на світло, після чого запропонував пройти огляд у медичному закладі, на що він погоджувався. Проте, на його питання: «скільки часу необхідно для проходження медичного огляду та встигне він до початку комендантського часу доїхати до кінцевого пункту?» він отримав відповідь, що для проходження медичного огляду необхідно 2-3 години, а чи встигне він доїхати до початку комендантського часу його не турбує. При цьому поліцейський пояснив, що він може відмовитись від проходження медичного огляду, але не повідомив та не роз`яснив наслідки такої відмови. Вважає, що якщо б працівники поліції повідомили йому про наслідки відмови від проходження медогляду, не наступило б таких наслідків та вважає, що фактично відмова від проходження огляду зроблена під впливом оманливої інформації працівників поліції. Під час складання протоколу йому не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Він самостійно сів за кермо свого автомобіля та продовжив рух по маршруту. Стверджує, що працівники патрульної поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, зупинивши, не проінформували про конкретну причину такої зупинки. В подальшому, їх дії носили провокаційний характер. При складанні протоколу його права та обов`язки не були роз`яснені. Він не керував транспортним засобом під впливом наркотичних засобів. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Крім того, від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому вона просить провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_2 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали б право здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_2 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час перевірки бази АРМОР працівником поліції виявлено, що в 2017 року (7 років до цього) стосовно ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, що також було підтверджено самим ОСОБА_2 та повідомлено про те, що з вказаного часу він не вживає алкогольні напої. Саме з цього моменту у працівників поліції виникли сумніви щодо його стану алкогольного сп`яніння. З використанням спеціальних технічних засобів отримавши результат тверезий, стали провокаційно задавати йому питання щодо вживання наркотичних засобів, на що ОСОБА_3 відповідав жартома, оскільки ніколи не вживав наркотики та у стані наркотичного сп`яніння не перебував. Перевіривши реагування очей на світло, працівник поліції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 має ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд у медичному закладі або відмовитись від проходження такого огляду. При цьому працівник поліції не повідомив та не роз`яснив наслідки відмови. Фактично відмова від проходження огляду зроблена під впливом оманливої інформації працівників поліції. Звертає увагу, що під час складання протоколу було істотно порушено та обмежено процесуальні права ОСОБА_2 , не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП. Із відеозапису, який додається до протоколу, вбачається, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_4 , а саме, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук відсутні. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_3 поводив себе адекватно, висловлювався зрозуміло та чітко, пояснення писав власноручно, тремтіння пальців рук відсутнє. Його поведінка цілком відповідала обстановці. Також переглядом вищевказаного відеозапису встановлено, що працівниками поліції автоматично було названо водію на ознаки наркотичного сп`яніння. Звертає увагу на те, що долучені до протоколу відеозаписи не містять відомостей про пряму відмову ОСОБА_4 від проходження медичного огляду. Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, передбачені ознаки наркотичного сп`яніння і до вказаних ознак така ознака, як «зіниці очей, що не реагують на світло» не віднесена взагалі. Зазначення вказаних в протоколі ознак є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних та допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб. Крім того, жодних посилань на наявність у ОСОБА_4 ознак, зокрема, зазначених у протоколі, які б в контексті визначених вищевказаною Інструкцією ознак вказували б на перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, також на проведення досліджень поліцейськими цієї обставини у присутності свідків відносно ОСОБА_4 , пояснення свідків не містять. З огляду на вищевикладене, на думку захисника, слід критично ставитись до викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак, зазначених в якості ознак наркотичного сп`яніння. Окрім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 не було відсторонено від керування транспортним засобом. За таких обставин, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, встановивши факт перебування ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння, не відсторонила останнього від керування, всупереч складеному відносно нього протоколу, транспортний засіб не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передане керування іншій особі, яка б доставила за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП. Враховуючи принцип презумпції невинуватості, вважає, що поданими до суду матеріалами не доведено належними доказами подію керування ОСОБА_5 03.01.2024 року о 22 год 35 хв. автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Окрім цього, просила долучити до матеріалів справи довідку КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР №62 від 28.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 згідно з даними архіву реєстратури та картотеки на наркологічному обліку не значиться.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , вбачається, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), але від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться в вину ОСОБА_2 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок №1103).

Як встановлено п. 4 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 встановлено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження).

Аналіз вказаних вище нормативних актів свідчить про те, що висновок щодо того, чи перебуває особа у стані наркотичного сп`яніння, чи ні, робиться лікарем, а не інспектором поліції, і такий діагноз має бути встановлений за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, проведення яких є обов`язковим.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 була безпідставною, в подальшому під час спілкування з водієм ОСОБА_2 у інспектора патрульної поліції виникла підозра у перебуванні останнього у стані алкогольного сп`яніння та було запропоновано водієві пройти тест за допомогою газоаналізатору «Драгер», на що ОСОБА_2 погодився та пройшов тест, результат якого склав 0,00‰. Далі, у інспектора патрульної поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився, на вимогу поліцейського повідомив, що не вживав ні алкоголю, ні наркотиків. В ході розмови поліцейський повідомляє ОСОБА_2 , що огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі займе загалом 2-3 години, на що останній цікавиться у інспекторів поліції, яким чином він зможе дістатись додому в с. Палійово, враховуючи пізній час та початок комендантської години, проте інспектори поліції це питання ігнорують та неодноразово перепитують, чи дійсно він бажає пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та чи не вживав він наркотичні засоби, на що ОСОБА_2 зазнається, що курив позавчора. Після цього, інспектор поліції запропонував ОСОБА_2 два варіанти розвитку подій: 1) поїхати на медогляд, де, за словами поліцейського, підтвердиться те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння; 2) відмовитись від проходження огляду, після чого стосовно останнього, знову ж таки за словами інспектора патрульної поліції, буде складено протокол «у зв`язку із ознаками наркотичного сп`яніння та передано до суду, який буде розглядати справу та приймати рішення - винен чи не винен ОСОБА_2 » Після цього ОСОБА_2 говорить, що йому, напевно, краще відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський, зачитуючи ОСОБА_2 протокол, не зачитав, які ознаки наркотичного сп`яніння ним були виявлені.

Однією із форм об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто правопорушення вважається закінченим з моменту висловлення особою відмови, при цьому, для визнання особи винуватою у вчиненні вказаного правопорушення за вказаною кваліфікуючою ознакою не має значення наявність або відсутність у такої особи будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, до уваги приймається лише зафіксований згідно з вимогами закону факт відмови особи від проходження огляду.

Водночас, в даному випадку суд наголошує на тому, що інспектор поліції при роз`ясненні ОСОБА_2 наслідків проходження або відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спотворив вимоги процесуального закону та свідомо ввів особу, яка притягується до адміністративної відповідальності в оману, чим заплутав його та фактично спонукав до прийняття рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, вселивши ОСОБА_2 хибну впевненість в тому, що при його відмові від проходження огляду він зможе довести свою невинуватість у суді.

Окрім того, ч. 4 ст. 256 КУпАП передбачає, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Проте із дослідженого судом відеозапису нагрудної камери співробітників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_2 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не були роз`яснені його права та обов`язки.

Також, заслуговують на увагу посилання сторони захисту на те, що, всупереч вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_2 при наявності у співробітників поліції підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Підсумовуючи викладене, суд зауважує на тому, що інспектором поліції були допущені численні порушення вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та роз`ясненні ОСОБА_2 наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також передбачених ст. 268 КУпАП його прав та обов`язків, що призвело до хибного сприйняття ним наслідків складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушенням за фактом відмови від проходження огляду, на підставі чого суд доходить переконання про те, що інспектором патрульної поліції не було доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, з огляду зокрема на те, що останній неодноразово наполягав на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

За встановлених обставин, суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано не було та, як наслідок, не було доведено наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами, що має наслідком відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130 ч. 1, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2024 року