ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/7267/24

Провадження №3/522/4088/24

27 травня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріал, що надійшов від Відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №011976 від 30.04.2024 р., 30.04.2024 р. приблизно о 16:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, згідно ст.150 СК України, відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме малолітній мив фари автомобіля за грошову винагороду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась належним чином, причин не явки не повідомила.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду України, викладено в постанові у справі № 0870/8014/12 від 15.05.2019 року, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилась, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Статтею 268 КУпАП визначений перелік статей, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП не входить до вищевказаного переліку, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України розглядає адміністративний матеріал за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних норм, що встановлюють обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Як слідує зі змісту ч. ч. 1-7 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення ч.2 ст.184 КУпАП в діянні ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах прави доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №011976 від 30.04.2024 р., в якому ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом згодна; рапортом працівника поліції від 30.04.2024 р.; рапортом інспектора СЮП ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.04.2024 р.; копією свідоцтва про народження.

Окрім цього, судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2023 року у справі №522/15099/23 накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень в дохід держави. Стягнуто судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, в дохід держави.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 184, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Д.Ю. Донцов