Справа № 342/671/24
Провадження № 3/342/247/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тисменицького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, керівника ФГ «Мирагро», ,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,-

В с т а н о в и в :

В протоколі №1601 від 01.05.2024 зазначено, що ОСОБА_1 будучи керівником ФГ «Мирагро», яке знаходиться за адресою вул.Шевченка,28, с.Поточище Коломийського району, тобто посадовою особою підприємства, порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: не подав податкову декларацію з податку на прибуток за 2023 рік, граничний термін подання якої 29.02.2024, а фактично вона подана 28.03.2024, чим порушив п.п. 49.18, 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що він дійсно подав якусь декларацію про податок за 2023 рік із запізненням у декілька днів. Ствердив, що копію протоколу та акту він не отримував. Із їх змістом не знайомий.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суддя, вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що на даний час подальший розгляд справи є неможливим, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 256 КУпАП.

А саме в протоколі, крім іншого, зазначено про те, що ОСОБА_2 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: не подав податкову декларацію з податку на прибуток за 2023 рік, граничний термін подання якої 29.02.2024, а фактично вона подана 28.03.2024.

В протоколі міститься покликання на матеріали виявлення допущеного ОСОБА_2 правопорушення акт перевірки від 09.04.2024 №7111/09-19-04-09/40347060.

Однак в матеріалах справи міститься акт про результати камеральної перевірки в котрому відсутня дата його складення та міститься покликання на виявлення працівниками ДПС порядку подання ОСОБА_3 декларації податку на прибуток за 2024 рік (зокрема в розділі ІІІ Висновок, зазначено «про несвоєчасне подання податкові деклараці податку на прибуток 2024 рік»).

Про виявлення порушення законодавства ОСОБА_1 при поданні податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік в цьому акті нічого не зазначено.

Не надано працівниками ДПС і інших доказів вчинення адмінправопорушення ОСОБА_1 про яке зазначено в протоколі №1601 від 01.05.2024.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і не надано інформації про відмову від надання такої інформації.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також суд звертає увагу і на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14).

Зважаючи на вище наведене суд на даний час позбавлений можливості винести законне та обгрунтоване рішення по справі без отримання цих даних.

У зв`язку із чим, вважаю за необхідне вказану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, повернути до Тисменицького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області , а саме працівникам ДПС слід надати суду вищезазначену інформацію у найкоротші строки, щоб суд мав змогу розглянути справу відповідно до вимог ст.38 КУпАП .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 163-1, 256, 264, 265 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП повернути до Тисменицького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Гайдич Р. М.