Справа № 361/9481/23
Провадження № 3/361/140/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 м.Бровари

суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бровари матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від роти №2 бату №2 полку №2 управління патрульної поліції у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №499894, 24.09.2023р. о 12 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 530D д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі за адресою: м.Київ, Погребський шлях, 140 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірних покровів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано у відеозапису з бодікамери поліцейського №470312, а також відображено у його направленні на огляд, у зв`язку з цим працівниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 24.09.2023р. він, разом із дружиною проїжджали блокпост, зупинився в стороні на прохання поліцейського, після чого його почали розпитувати щодо наявного кримінального провадження відносно нього за ст.309 КК України та, пов`язуючи з цим фактом його можливе перебування у наркотичному стані, запропонували пройти перевірку у лікарні. Він не перебував у цьому стані, тому погодився на огляд, прослідував з поліцейськими, однак, у зв`язку із тим, що поспішав на роботу та почувши від поліцейських, що вправі самостійно пройти такий огляд, вирішив відмовитися від проходження огляду з поліцейськими. Наступного дня він самостійно пройшов огляд на наявність наркотичних речовин в організмі та отримав негативний висновок, який долучає до матеріалів справи. Просить суд закрити провадження у справі, оскільки він не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Присутній у судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кишеня В.С. просив суд закрити провадження у справі на підставі відсутності події правопорушення, звертав увагу суду на відсутності підтвердженого факту керування автомобілем ОСОБА_1 , оскільки на відеозапису, долученому до протоколу, не зафіксований момент керування водієм, його зупинки працівниками поліції та роз`ясненні йому прав. Поряд з цим, відеозапис виготовлений з порушенням п.3.5 розділу ІІ Інструкції №100 від 03.02.2016р., оскільки не є безперервним, тому не може враховуватись судом як допустимий доказ у справі.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23).

Тобто, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і у спосіб, передбачений законодавством (ч. 1 ст. 254 та ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Так, порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Слід зазначити й про те, що у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), тобто обов`язковий процесуальний документ, який займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. N 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі Інструкція),статтею 266 КУпАП та ін.

У відповідності до ч. ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зі змісту п. п. 5, 7, 8, 10-15 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735, чітко і однозначно випливає, що медичний огляд проводиться шляхом огляду на стан сп`яніння та/або лабораторними дослідженнями. При цьому лабораторні дослідження є обов`язковими для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №499894, 24.09.2023р., відеозапис з нагрудної камери працівника поліції від 24.09.2023 р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.09.2023р., довідка від 25.09.2023р. про негативні результати досліджень сечі ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин.

Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції від 24.09.2023 р., який додано до протоколу в якості доказу, дійсно не є безперервним та не містить даних про безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 530D д.н.з. НОМЕР_1 та зупинку працівниками поліції водія цього транспортного засобу, а розпочинається з оголошення працівниками поліції водієві ОСОБА_1 відомостей з бази «Армор» про наявне кримінальне провадження відносно нього за ст.309 КК України, як підставу для проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, інших зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, не було оголошено водієві та зафіксовано на бодікамеру поліцейського.

Дослідивши вищевказані докази, у суду виникають сумніви, щодо того, що ОСОБА_1 взагалі підлягав такому огляду на стан алкогольного сп`яніння. За вищевикладених обставин, доказів, які були зібрані працівниками поліції, відсутності інших переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду виникають сумніви щодо доведеності його вини у межах пред`явленого обвинувачення.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб), то, з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вище викладене, беручи відсутність доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, неможливо встановити факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини й докази у світлі наведених норм законодавства не дають підстав для висновку про наявність складу проступку за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В.Писанець