Справа № 591/476/24 Провадження № 3-зв/591/2/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

з участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_2 про відвід судді Сороці М.Р. у справі № 591/476/24 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Сороки М.Р. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

01 лютого 2024 року від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сороки М.Р. Заява мотивована тим, що на підставі ч. 4 ст. 75 КПК України він заявляє судді недовіру, оскільки справа була незаконно розподілена у провадження судді Сороки М.Р.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 , суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про відвід.

Особа, відносно якої порушується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений порядок вирішення заяв та клопотань про відвід судді, у зв`язку з чим необхідно застосувати аналогію права та аналогію закону і застосувати у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення клопотань про відводи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Обґрунтовуючи заявлений відвід судді Сороці М.Р., потерпілий посилається на те, що він не довіряє складу суду. Разом з тим, наведені у заяві доводи не свідчать про наявність упередженості судді Сороки М.Р. Заявник не навів доводів, а матеріали справи не містять доказів того, що є обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Сороки М.Р. при розгляді даної справи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Сороки М.Р. у справі № 591/476/24 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Ніколаєнко