ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1255/24 Справа № 183/4410/23 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Манойлова Дмитра Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в протоколі, 07.04.2023 року о 16.47 год. в м. Новомосковськ, по вул. Спаська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в медичному закладі відмовився на запис службової боді-камери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити тсрок на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд справи здійснено без участі сторін по справі та судом не взято до уваги клопотання про перенесення розгляду справи.

Вказує, що відеозапис підтверджує, що причина запинку транспортного засобу була надуманою співробітниками поліції. Поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права чим порушено право на захист.

Також зазначає, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд, однак поліцейські взагалі не пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, копія зазначеного направлення також не вручалась. Акт огляду також не вручався. Працівниками поліції порушено вимоги ст. 256 КУпАП в частині зазначення місця складання адміністративного протоколу.

ОСОБА_1 та його захисник Манойлов Д.А. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_4 підтвердив факт керування транспортним засобом, відмовився від пропозиції пройти на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, а саме газоаналізатор Драгер.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що причина запинку транспортного засобу була надуманою співробітниками поліції, є безпідставними та такими, що не впливають на вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обговорюючи доводи апелянта про те що розгляд справа про адміністративне правопорушення був проведений за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд вважає їх слушними.

Разом з тим, апеляційним судом були виправлені допущені судом першої інстанції порушення, у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя. Йому була надана можливість взяти участь у судовому засіданні, надати пояснення, заявити будь-які клопотання та скористатись всім обсягом прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя, оцінивши кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, визнав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для того, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції відносно ОСОБА_1 . Поліцейськими роз`яснені права, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Таким чином, постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Манойлова Дмитра Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун