Справа № 462/2473/24
ПОСТАНОВА

04 квітня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09.03.2024 р. о 16:24 год. у м. Львові на перехресті вулиць Рудненська Гніздовського, керував автомобілем та будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, після вказаної дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,19 ‰ порушивши п. 2.10 є Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, вказав, що після дорожньо-транспортної пригоди перебував у сильному душевному хвилюванні та у магазині купив пляшку коньяку, яку майже випив на місці до приїзду поліції.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 635553, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом огляду на стан сп`яніння 1.19‰, результатом тесту «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,19 ‰, рапортом поліцейського та записом з нагрудної камери поліцейського.

Відтак, суд вважає, що досліджені судом докази є узгодженими між собою, достовірність таких у суду не викликає сумнівів, у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 /тридцять чотири тисячі/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.