Справа №461/3336/24
Провадження №3/461/1414/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), захисника Сорокопуда М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента, одруженого, такого, що має посвідку на постійне проживання в Україні, видану 11.04.2024, закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.12.2020, виданий MIA 26263,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про порушення митних правил №0442/20900/24 від 11.04.2024, 11.04.2024 об 18:43 в митний пост «Угринів» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну», смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб BMW, реєстраційний номер НОМЕР_2 (PL), VIN-код НОМЕР_3 , під керуванням громадянки Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ). В даному транспортному засобі в якості пасажира прямував в приватну поїздку громадянин Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). В ході проведення митного контролю зазначеної особи та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України було встановлено, що він 21.07.2021 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ввіз на митну територію України автомобіль марки «SSANGYONG KYRON», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов автомобіля № НОМЕР_5 , смугою руху «Зелений коридор» особистого користування в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Даний факт встановлено на підставі аналізу переміщень за даними «Електронного журналу пасажирського ПП» (коди:401-1, 801-1: По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС, станом на 11.04.2024 зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства не поміщений. На момент перетину кордону у відповідності до ст.460 Митного кодексу України, зазначеною особою жодних документів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до митниці не звертався. Кошти чи інше майно для забезпечення стягнення штрафу у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в своїх поясненнях повідомив, що автомобіль був завезений ним, та де знаходиться на даний момент йому невідомо. Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення для транспортного засобу марки «SSANGYONG KYRON», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов автомобіля № НОМЕР_5 , який встановлений Митним кодексом України для громадян-нерезидентів, більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 повідомив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не розуміє української мови, заявив клопотання про залучення для ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перекладача. Окрім цього, заявив клопотання про повернення справи на дооформлення, оскільки митним органом не було залучено перекладача під час складення протоколу про порушення митних правил №0442/20900/24 від 11.04.2024. По суті протоколу про порушення митних правил зазначив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину не визнає, так як жодних транспортних засобів в Україну не ввозив. Вказав, що мабуть посадовими особами митного органу незаконно було використано паспортні дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) для ввезення такого авто. В правоохоронні органи з приводу використання іншими особами паспортних даних вони не зверталися, оскільки їм достовірно не відомо хто використав такі паспортні дані, можливо це були особи, з якими разом перетинав кордон останній. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з 11.04.2024 має посвідку на постійне проживання в Україні, 24.05.2024 уклав в Україні шлюб та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні жодних пояснень не надав, покликаючись на те, що не розуміє української мови. Разом з тим, на запитання представника митного органу підтвердив, що продемонстровані йому пояснення (а.с.5), митна декларація (а.с.14) та бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей (а.с.15) заповнені особисто ним.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцький Б.І. проти задоволення клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про повернення матеріалів справи для дооформлення та залучення перекладача заперечив. Вважає, надуманими, неправдивими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, покликання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не розуміє української мови. При складанні протоколу ОСОБА_1 стверджував, що українську мову розуміє та перекладача не потребує, власноручно ураїнською мовою написав письмові пояснення, які є значні за обсягом, заповнив митну дкларацію та декларацію про переміщення цінностей, які викладені українською мовою. Крім того, ОСОБА_1 має посвідку на постійне місце проживання в Україні, посійно проживає в Україні в м. Луцьку, одружився тут, уклав з адвокатом, який його представляє договір про надання правової допомоги, а відтак вводить суд в оману покликаючись не розуміння української мови. Підтримав протокол про порушення митних правил та просив суд визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного вище правопорушення.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Держмитслужби України, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно зі ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно норм ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Статтею 460 МК України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «SSANGYONG KYRON», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов автомобіля № НОМЕР_5 .

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) своєї вини, факт вчинення останнім порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про порушення митних правил №0442/20900/24 від 11.04.2024, який підписав ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та зазначив, що текст протоколу ним прочитаний і зрозумілий, перекладача не потребує, українську мову розуміє;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 11.04.2024, в яких зазначив, що він 21.07.2021 в`їхав в Україну до м. Луцьк разом зі своїм другом та його знайомими. Під час перетинання кордону, його друг попросив у нього паспорт, повідомивши, що йому потрібна віза для перетину кордону на автомобілі. Після перетинання кордону, друг повідомив, що у нього справи та поїхав. Де знаходиться автомобіль на даний час йому не відомо;

- витягом з АСМО «Інспектор», згідно якого встановлено, що 21.07.2021 о 23:28 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз на митну територію України автомобіль марки «SSANGYONG KYRON», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов автомобіля № НОМЕР_5 , смугою руху «Зелений коридор» з метою особистого користування в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», інформація щодо вивезення такого транспортного засобу за межі території України станом на 11.04.2024 відсутня;

- митною декларацією ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та бланком декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей від 11.04.2024;

- доповідною запискою.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Щодо клопотань сторони захисту про повернення матеріалів справи на дооформлення та залучення перекладача, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа яка притягається до адміністративної відповідальності має право: ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Відповідно до ст.274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Суд забезпечує учасникам адміністративного провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, та користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому законом.

Аналіз зазначених норм свідчить, що при вирішенні питання про залучення перекладача визначальним є впевненість суду, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно не володіє або недостатньо володіє державною мовою. Хоча закон не встановлює критеріїв, за якими суд має визначитись в цьому питанні, такі роз`яснення містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в справі «К. проти Франції» від 07.12.1983 дійшов наступного висновку: «п.8. ... Як видно з рішення трибуналу, заявник народився і здобув освіту у Франції і йому не було важко розуміти й спілкуватися французькою мовою, якою вели провадження в суді. Конвенційне право на допомогу перекладача, що міститься в підпункті (е) пункту 3 статті 6, очевидно, може бути застосоване тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використовуваної в суді, чи не розмовляє нею».

Статтею 527 МК України передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення митних правил суд (суддя) може винести постанову про проведення додаткової перевірки. При цьому законодавцем не визначено підстав для направлення справи для проведення додаткової перевірки. Проте, суд (суддя) виносить таку постанову в разі виявлення в матеріалах справи про порушення митних правил недоліків, які унеможливлюють здійснення об`єктивного розгляду справи, а саме у випадках, коли не встановлено всі обставини, які входять до предмета доказування по даній справі, та інші необхідні відомості для прийняття рішення по суті.

Так, як на підставу повернення матеріалів справи на дооформлення захисник покликається на те, що митним органом не було залучено перекладача під час складання протоколу про порушення митних правил, а ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) української мови не розуміє.

Разом з тим, суддя вважає такі твердження надуманими та такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративної відповідальності за вчинене. Зокрема, як вбачається з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих частово українською, частково російською мовою, такі є об`ємними та змістовними, в таких останній зазначив, що українську мову розуміє, перекладача не потребує. Окрім цього, у самому протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) зазначив, що текст протоколу, який складений українською мовою, ним прочитаний і зрозумілий, перекладача не потребує, українську мову розуміє. Також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, чого ним не заперечується, було заповнено та підписано митну декларацію та бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, які складені українською мовою та без розуміння якої ОСОБА_1 не міг б самостійно заповнити такі.

Згідно з ч.2 ст.492 МК України особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Втім, з огляду на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) під час складання протоколу про порушення митних правил не заявляв про те, що не володіє українською мовою та потребує перекладача, а навпаки власноручно письмово підтвердив, що українську мову розуміє, перекладача не потребує, протокол ним прочитано, його суть зрозуміла, надав свої письмові пояснення щодо порушення митних правил, у суду відсутні підстави вважати, що його права були порушені пі час склання протоколу про порушення митних правил та такий слід повертати для дооформлення для залучення перекладача.

Окрім цього, суддя враховує, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) має посвідку на постійне місце проживання в Україні, видану 11.04.2024, проживає останні три місяці на постійній основі в України за адресою: АДРЕСА_1 , 24.05.2024 уклав в Україні шлюб.

З урахуванням наведеного, оскільки будь-яких недоліків, які б зумовлювали необхідність направлення справи для проведення додаткової перевірки до митного органу, та унеможливлювали здійснення об`єктивного розгляду справи суддею не встановлено, та у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не володіє українською мовою, у задоволенні клопотань сторони захисту про залучення перекладача та повернення матеріалів справи на дооформлення необхідно відмовити.

Щодо покликань захисника на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) жодних транспортних засобів в Україну не ввозив, а його паспортні дані були використані невідомими особами для ввезення такого транспортного засобу, суддя вважає такі безпідставними, оскільки жодними належними та допустимими доказами такі покликання не підтверджені.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід стягнути в користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, ст.283-287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «SSANGYONG KYRON», р/н НОМЕР_6 (PL), кузов № НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Кротова О.Б.