Справа № 307/3186/24
Провадження № 3/307/1429/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України,

передбачене ст. 204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286119 від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 , 10 липня 2024 року, близько 15 год. 30 хв., на напрямку 254 прикордонного знаку (територія Тячівського району Закарпатської області), на відстані 50 метрів від лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, поза пунктами пропуску через державний кордон, незаконно, намагався перетнути державний кордон з України до Румунії, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 на виклик в суд не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Також, представник ОСОБА_1 адвокат Буженко Юрій Сергійович подав до суду письмові пояснення, згідно яких вказав, що провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів факту спроби незаконного перетину кордону ОСОБА_1 поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа. Вказав на те, що 18. червня 2024 року ОСОБА_1 та його подруга ОСОБА_2 вирішили забронювати місце в базі відпочинку «Na Nebi camp» (с-ще Дубове, Тячівський р-н., Закарпатська обл.) на триденний тур з 10 по 12 липня 2024 року, що підтверджується роздруківкою листування в месенджері «Instagram» із базою відпочинку «Na Nebi camp» про бронювання місць; договором про надання послуг (проживання у наметах на період відпочинку з 10.07.2024 року по 12.07.2024 року) між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; роздруківкою квитанції №M0E7- 4150-193А-XPX2 від 18.06.2024 року із зазначеним призначенням платежу «оплата за кемпінг ОСОБА_1 » у розмірі 1800 грн. (завдаток). Також, після укладання договору про надання послуг, ОСОБА_1 та його подруга придбали квитки на потяг в обидві сторони: 10.07.2024 року із Львова до Мукачева та у зворотному напрямку із Мукачева до Львова - 12.07.2024 року, що підтверджується долученими до заяви роздруківками квитків (посадочними документами). Крім того, 23 червня 2024 року, ОСОБА_1 було додано у спільний чат в «Telegram» для спілкування із іншими учасниками табору. Тобто, враховуючи все вищевикладене, ОСОБА_1 мав намір відпочити в базі відпочинку «Na Nebi camp» 10-12 липня 2024 р., про те аж ніяк не на перетин державного кордону України. Також, вранці 10 липня 2024 року, ОСОБА_1 , після прибуття потягом в Мукачево, разом із своєю подругою сів в автобус, де були інші пасажири, з якими вони їхали на базу відпочинку. Перед відправленням, водій попередив, що вони будуть проїжджати через контрольно-пропускний пункт. Саме в контрольно-пропускному пункті, при перевірці документів, працівницею Державної прикордонної служби, ОСОБА_1 було направлено у прикордонну дільницю для з?ясування обставин, де і згодом було складено адміністративний протокол. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 204-1 ч.1 КУпАП передбачено також адміністративну відповідальність осіб за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України`перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше непередбачено законом,за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення від 10 липня 2024 року серії ЗхРУ №286119 за ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , при цьому будь-яких належних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, не зазначено яким чином було встановлено, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнути державний кордон з України до Румунії.

Водночас, суд зазначає, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення не надано.

Не підтверджує також вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП і додане до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення майстра відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_4 від 10 липня 2024 року.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, дійсно здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення, іншими матеріалами справи не доведена, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Бобрушко