Справа № 359/1293/24
№ 359/1553/24
Провадження № 3/359/1065/2024
№ 3/359/1186/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, два адміністративні матеріали, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за № 3/359/1065/2024 (справа №359/1293/24) за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М.

До початку судового розгляду було встановлено, що в провадженні судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченка Д.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 5 за ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Ткаченка Д.В. справу № 359/1293/24, провадження № 3/359/1065/2024, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП передано судді Вознюку С.М. для вирішення питання про спільний розгляду зі справою № 359/1553/24, провадження № 3/359/1186/2024, відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та про об`єднання даних адміністративних матеріалів в одне провадження.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів призначений на 04.03.2024 року.

30.01.2024 року о 11 год. 15 хв. в м. Бориспіль, вул. Броварська, 16, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме постнова БАД 440982 від 03.05.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідальність, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП України.

07.02.2024 року о 15 год. 30 хв. в Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 1д, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме постнова БАД 440982 від 03.05.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідальність, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

На підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/1186/2024 та справи № 359/1553/24.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася та пояснила, що діяла в крайній необхідності, так як в неї хвора дитина (інвалі) і вона везла іі терміново в лікарні, також має чоловіка інваліда. Просила суд суворо не карати.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення від 30.01.2024 року серії ААД № 509967 та від 07.02.2024 року серії ААД № 633459; довідкою пр. неотримання посвідчення водія на право керування транспортним засобами; довідкою пр. належність трап сортного засобу, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність її у діях крайньої необхідності, суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно із ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В судовому засідання встановлено та визнано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.1 (а) ПДР України. При цьому ОСОБА_1 наполягала на закритті провадження по справі з огляду на вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

З огляду на вказане приходжу до висновку, що в даному випадку ОСОБА_1 все ж таки має понести відповідальність за порушення ним п. 2.1 (а) ПДР України.

В той же час, суд звертає увагу на те, що згідно довідки заступника командира батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Саргіс Мінасяна від 08.02.2024 року, ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 34 КУпАП законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами відповідно до ст. 34 КУпАП вважаю повне визнання вини, щире розкаяння винного, вчинення правопорушення з огляду на необхідність невідкладного отримання знеболюючих ліків.

Обтяжуючих відповідальність обставин відповідно до ст. 35 КУпАП не встановлено.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше, а тому, при розгляді даної справи слід застосувати аналогію права.

Так згідно ст.69 КК України за фактично аналогічних умов, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Суд звертає увагу, що за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше, ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо у повній мірі реалізувати положення ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Тому накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, на особу, яка визнала вину, щиро розкаялася, вчинила правопорушення неумисно, не сприятиме її вихованню та виправленню. Таке покарання виглядає надмірним у відношенні ОСОБА_1 .

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює безальтернативний штраф у розмірі 40800 грн., що значно перевищує мінімальний розмір штрафу, який сьогодні може бути призначений за вчинення злочину 510 грн. (ст.53 КК України). У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану, ОСОБА_1 , наявних обставин, необхідним і достатнім буде накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч.5 ст.126 КУпАП.

Отже, в даному випадку суддя вважає за необхідне застосувати стягнення з урахуванням аналогії закону та застосувати положення ст. 69 КК України для призначення покарання, що є меншим, ніж передбачено санкцією закону про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, та те, що тяжких наслідків не настало, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та ст. 69 КК України, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній належить ОСОБА_2 , що на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 , на яку накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 13, 23, 24, ч. 5 ст.126 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 3/359/1065/2024 (справа №359/1293/24) за ч. 5 ст.126 КУпАП та № 3/359/1186/2024 (справа №359/1553/24) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, в одне провадження присвоївши спільний номер №3/359/1186/2024 (справа №359/1553/24).

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300) без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк