Справа № 359/2316/23 Суддя в суді першої інст. - Ткаченко Д.С.
Провадження № 33/824/163/2024 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Шимка А.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 05 березня 2023 року о 21 год. 40 хв. по вул. Центральна, в с. Гора, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків він відмовився, що зафіксовано на боді камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи такі вимоги вказує, що суд першої інстанції розглянув справу необ`єктивно, без належної та всебічної оцінки всіх доказів у справі.

Так, зазначає, що судом не було враховано докази щодо провокацій та залякування з боку працівників поліції, які явно провокували ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду. Окрім цього, суд не надав жодної оцінки поясненням ОСОБА_1 про те, що він пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проте, у зв`язку з тим, що прилад не показав жодних результатів поліцейські вимагали від ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду.

Вказує, що ці обставини мали б бути зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, проте наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним та не відображає всіх обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2023 серії ААД № 199007;

рапортом про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану сп`яніння в медичному закладі від 05.03.2023 року, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив про те, що відмовляється їхати до медичного закладу (а.с. 7);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння (а.с. 10);

- поясненнями ОСОБА_1 про те, що на пропозицію поліцеських пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі він відмовився (а.с. 11)

- відеозаписом з нагрудної камери, з якого слідує, що працівники поліції, після виявлення та озвучення ОСОБА_1 ознак сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився (21 год. 49 хв.). На відео також вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт вживання алкогольних напоїв за день до вказаної події .

Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 проходив огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки жодних доказів на підтвердження цих доводів матеріали справи не містять.

Таким чином, вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко