ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/836/24 Справа № 220/1772/23 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О.А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі:

секретаря судового засідання Примак Н.М.,

захисника Єланського О.Г.,

апеляційну скаргу захисника Єланського О.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого солдата оператора першого відділення взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.;

провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 лютого 2024року встановлено, що 16.11.2023 року о 18-21 год. в Донецькій області, Волноваський район, в с. Комар, вул. Шкільна, буд. 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENO MEGANE», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий сильний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці, та застосування газоаналізатора алкотестеру «Drager-6810», та проходження медичного в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Єланський О.Г. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати в частині притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП оскаржену постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом 1-ї інстанції допущено невідповідність висновків, наведених в постанові, фактичним обставинам справи та недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими.

Зазначає, що прилад за допомогою якого працівниками поліції пропонували провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння «Drager-6810» без зазначення серійного номеру, не є спеціальним технічним засобом. Звертає увагу, що до матеріалів справи працівниками поліції не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу «Drager-6810».

Вказує, що до матеріалів справи долучено фрагменти відеозаписів, які не містять доказової бази по справі. Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 не міститься дані щодо точної марки, моделі, серійного номеру пристрою, на які здійснювався запис, що свідчить про відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог закону, на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, тому вони не можуть бути належними доказами.

Звертає увагу, що свідки, які були залучені, прибули на місце приблизно через 1,5 години після ймовірного скоєння адміністративного правопорушення. Не зрозуміло на підстав яких документів було встановлено їх особи. Пояснення свідків викладені на заздалегідь виготовлених бланках, а пояснення в них не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що працівники поліції допустили незаконну зупинку транспортного засобу, оскільки не було виявлено та задокументовано будь-якого правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , що не тягне за собою відповідальність і у разі виявлення інших правопорушень після її вчинення.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Єланський О.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про день, місце та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню за таких підстав:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_3 визнано винним втому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невнятна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився, що було зафіксовано на відеореєстратор поліцейського, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 575810 від 16.11.2023 року, в якому викладені обставини скоєного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «DRAGER 68-10» та проведення такого огляду у медичному закладі;

-довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 575810 від 16.11.2023 року, в якій міститься інформація, що за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не притягався;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, від 16.11.2023 року, на ім`я ОСОБА_1 , на огляд до КНП «Добропільське ЛІЛ»;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , де зазначено що, огляд не проводився, відмова від проходження;

-поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 16.11.2023 року о 19-40 годині засвідчили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому порядку або продути алкотест «DRAGER 6810» на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 словесно відмовився в присутності нього та ще одного свідка, та пояснив що 16.11.2023 року керував транспортним засобом RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_2 ,

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 16 листопада 2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з висновками судді 1-ї інстанції, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається відеозапис з нагрудної бодікамери. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі. Від пояснень до протоколу ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КпАП України ст. 63 Конституції України, спростовуються відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав та підписом ОСОБА_1 у цьому. Крім того, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді ОСОБА_1 мав захисника та користувався його правовою допомогою, тож не був позбавлений можливості мати адвоката, що гарантовано ст. 268 КУпАП. Таким чином, дані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Посилання захисника на відсутність свідків під час зупинки ОСОБА_1 , як на доказ відсутності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, такі доводи були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції та їм надано повну оцінку. Оскільки під час зупинки транспортного засобу, пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, велася відеофіксація, у відповідності до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, то свідки не залучалися. Разом з тим, показання свідків додатково підтверджують дані обставини в частині пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, та факт його відмови від проходження такого огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи не містять будь-яких клопотань від ОСОБА_1 або його захисника щодо виклику працівників поліції до суду або інших осіб, проте наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт виявлення ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 , відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що були досліджені судом.

Судом було правильно встановлено недоведеність доводів захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної бодікамери доданого до матеріалів справи, транспортний засіб був зупинений в зв`язку з його знаходженням на іноземній реєстрації, та про це було повідомлено водію ОСОБА_1 , який не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Положення ст. 256 КУпАП не передбачають необхідності додавання до протоколу про адміністративне правопорушення додаткових даних щодо приладів, за допомогою яких проводиться огляд на стан сп`яніння, при чому як на місці, так і у медзакладі. У разі сумніву у відповідності такого приладу вимогам сертифікації, учасник провадження має право заявити відповідне клопотання для витребування таких доказів або надати відповідний доказ самостійно. У даному випадку зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, і підставою такої відмови стало небажання ОСОБА_1 проходити відповідний огляд у встановленому законом порядку, але не сумніви у відповідності приладу «Драгер», його сертифікації, а тому для правильного вирішення даної справи не має значення посилання захисника на відсутність даних про сертифікацію даного приладу, як на підставу для підтвердження відсутності складу даного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами суду 1-ї інстанції щодо недоведеності тверджень захисника про те, що відеозапис з нагрудної бодікамери є неналежним доказом, оскільки на доданих відеозаписах міститься дата та час проведення відеозапису, та проведення відеофіксації проводилась відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, та є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про долучення до нього відеозапису з нагрудної бодікамери № 11, що також спростовує доводи захисника. Отже, апеляційні доводи сторони захисту в цій частині також спростовані наведеними вище висновками.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Єланського О.Г. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Єланського О.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин