ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського мівськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, та провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Кожухаря В.М.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Павлоградського мівськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 25 вересня 2023 року о 08:50 год. в м. Павлоград по вул.Верстатобудівників, 4, керуючи транспортним засобом ( далі - т/з) Opel Insigni, н/з НОМЕР_1 , не переконалась, що це буде безпечним, приближаючись до перехрестя, не надала переваги в русі т/з Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась з правого боку, в наслідок чого т/з Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , став не керований та скоїв зіткнення з припаркованим поруч т/з BМW, н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП дані т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.2, 10.1, 10.11 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що інкриміновані їй пункти ПДР України є взаємовиключними та не можуть застосовуватись одночасно, оскільки транспортний засіб не може одночасно розташовуватись та рухатись по проїзній частині дороги, яка є одночасно прилеглою територією. Вважає, що відповідно до протоколу ДТП відбулось в районі перехрестя. Звертає увагу на лист Павлоградської міської ради, з якого слідує, що ДТП відбулось на проїзді, а не прилеглій території чи виїзді. Вказує, що матеріалами справи спростовуються пояснення потерпілої про те, що вона виїхала на її смугу руху. Вважає, що висновки експертизи №СЕ-19/113-23/4501-ІТ є недопустимим доказом, оскільки складені на неправильних вихідних даних. Звертає увагу на висновок №10.1/034-Д, яким встановлено, що саме дії ОСОБА_2 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Вважає, що суд безпідставно відмовляв у клопотаннях сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п. 10.11 ПДР України у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, на якій зображена дорога, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього; висновках експерта №СЕ-19/113-23/4501-ІТ від 10 січня 2024 року; поясненнях водіїв - учасників ДТП, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у суді першої та апеляційної інстанцій, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги її пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з оскаржуваної постанови суд оцінив показання учасників ДТП у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами та прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв - учасників ДТП було встановлено, що ОСОБА_1 25 вересня 2023 року о 08:50 год. в м. Павлограді по вул.Верстатобудівників, 4, керуючи транспортним засобом (далі - т/з) Opel Insigni, н/з НОМЕР_1 , не переконалась, що це буде безпечним, приближаючись до перехрестя, не надала переваги в русі т/з Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась з правого боку, в наслідок чого т/з Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , став не керований та скоїв зіткнення з припаркованим поруч т/з BМW, н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП дані т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень транспортним засобам Opel Insigni, н/з НОМЕР_1 , Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , та BМW, н/з НОМЕР_3 , які зафіксовані у схемі місця ДТП, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Суд першої та апеляційної інстанцій критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про те, що вона не виїжджала на смугу руху транспортного засобу Тоуота С-НR, н/з НОМЕР_2 , оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, зокрема схемою місця ДТП та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, вказані доводи спростовуються висновком експерта №СЕ-19/113-23/4501-ІТ від 10 січня 2024 року, відповідно до якого з технічної точки зору первинний контакт транспортних засобів стався лівою передньою частиною автомобілю Ореl Insigni, номерний знак НОМЕР_1 , та лівою кінцівкою переднього бамперу автомобілю Тоуота С-НR, номерний знак НОМЕР_2 , а місце їх зіткнення могло бути розташоване в районі осипу. Водію автомобіля Ореl Insigni перед виїздом на вул. Верстатобудівників слід було керуватися технічними вимогами пунктів 10.1, 10.2 ПДР України та у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобілю Ореl Insigni визначалася виконанням вимог пунктів 10.1, 10.2 ПДР України, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. Невідповідність пунктам 10.1, 10.2 ПДР України в діях водія автомобілю Ореl Insigni з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією пригоди. При цьому за варіантом розвитку дорожньо-транспортної ситуації зі слів водія автомобілю Ореl Insigni у даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобілю Тоуота С-НR з моменту виникнення небезпеки слід було керуватися технічними вимогами пунктів 10.1, 12.3 ПДР України та останній не мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виникнення небезпеки. З технічної точки зору водій автомобілю Тоуота С-НR, номерний знак НОМЕР_2 , з моменту виникнення небезпеки міг знаходиться у аварійній ситуації, а тому оцінка його дій не може бути повною і обґрунтованою без вирішення питання про можливість водієм правильно прогнозувати розвиток ситуації та зміну її параметрів, а також вирішення питання про професійну майстерність, що не є технічним аспектом, а потребує всебічної оцінки матеріалів справи і виходить за межі компетенції експерта-автотехніка. За варіантом розвитку дорожньо-транспортної ситуації зі слів водія автомобілю Тоуота С-НR у даній дорожньо-транспортній ситуації автомобілю Тоуота С-НR слід було керуватися технічними вимогами п.12.3 ПДР України.

При цьому суд апеляційної інстанції не надає оцінки діям другого водія - учасника ДТП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП головуючому судді по даній справі для розгляду не надавався.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ДТП відбулось на перехресті, а не під час виїзду нею з прилеглої території, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з повідомлення директора КП "Павлоград-Світло" №209 від 10 листопада 2023 року ділянка, з якої здійснювала ОСОБА_1 маневр, є дорогою, яка не має ніякої назви, використовується переважно мешканцями багатоповерхівок та для обслуговування автотранспортом дитячого закладу з ліцеєм, для виїзду з прилеглих територій на дороги вулично-шляхової мережи вул.Промислова та вул.Верстатобудівників м.Павлограда, що на переконання апеляційного суду свідчить про те, що вказана дорога відноситься до прилеглої території.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП №10.1/034-Д від 29 жовтня 2023 року, то вказані доводи є необгрунтованими з огляду на наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, висновок експерта №10.1/034-Д від 29 жовтня 2023 рокубуло зроблено експертом на підставі звернення до нього ОСОБА_1 поза межами судового розгляду справи, а не за ухвалою (постановою) суду, при цьому експерт не був належним чином попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а потерпіла була позбавлена можливості поставити експерту свої запитанні по справі, у зв`язку з чим суд визнав вказаний висновок експерта недопустимим доказом та не взяв до уваги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, судом в подальшому було задоволено заявлене ОСОБА_1 та її захисником клопотання про проведення комплексного експертного дослідження та 25 квітня 2024 року в судовому засіданні за участю учасників справи було винесено постанову про призначення комплексної судової експертизи, на підставі якої експертом Луганського НДЕКЦ МВС України було складено висновок №СЕ-19/113-23/4501-ІТ від 10 січня 2024 року, який було взято до уваги судом під час винесення оскаржуваної постанови.

Безпідставними є і посилання ОСОБА_1 на те, що суд необгрунтовано відмовив у задоволені клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертного дослідження №КЕД-19/104-24/2933 від 25 січня 2024 року про повторне призначення комплексної експертизи та допит експертів, оскільки як слідує з матеріалів провадження судом було у судовому засіданні заслухано вказані клопотання та думку учасників справи щодо їх задоволення та постановлено на місці відмовити у їх задоволенні, належним чином обгрунтувавши підстави та мотиви такої відмови, які апелянтом під час апеляційного перегляду не спростовано.

З цих же підстав апеляційний суд також не вбачає підстав для задоволення аналогічних клопотань сторони захисту, заявлених під час апеляційного перегляду.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані учасниками ДТП пояснення та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не була уважна, не дотрималася вимог ПДР України, приближаючись до перехрестя, не переконалась, що це буде безпечним, не надала переваги в русі т/з Тоуота С-НR під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась з правого боку, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського мівськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот