КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2509/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №376/784/24

08 травня2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Мазур Вікторії Василівни на постанову Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 172-7 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 03квітня 2024 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Мазур В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього кодексу.

Отже, правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, а по відношенню до прокурора право на оскарження обмежено випадками, передбаченими ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В інших випадках, виходячи із змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом на апеляційне оскарження постанови судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи право на оскарження постанови судді Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, прокурор послалась на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. 250 КУпАП щодо здійснення прокурорського нагляду за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення та позицію щодо підтвердження права прокурора на апеляційне оскарження постанов і рішень у справах про адміністративне правопорушення, викладеною в листі ВССУ від 30.04.2015 № 9-749/0/4-15.

Посилання прокурора на відсутність обмежень у праві прокурора на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суперечить вимогам ч. 2 ст. 294 КУпАП, якою таке обмеження встановлено з посиланням на ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та право на оскарження судового рішення на підставі ч. 1 ст. 55 Конституції України, як норми прямої дії, в принципі, можуть слугувати підставою для обґрунтування права прокурора на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення, проте це може мати місце лише у випадках порушення прав людини, громадянина в разі, коли таке право прокурора не охоплюється вимогами ч. 5 ст. 7 КУпАП.

У даній справі суддя районного суду ухвалив рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено будь-яких даних про порушення прав ОСОБА_1 при розгляді відносно неї справи про адміністративне правопорушення, зокрема, права на справедливий судовий розгляд, а тому немає підстав вважати, що прокурор подає апеляційну скаргу на постанову судді районного суду у цій справі з метою відновлення прав чи особистої свободи громадян.

Посилання прокурора на ст. 250 КУпАП не можуть бути взяті до уваги суддею апеляційного суду, оскільки частиною вказаної статті передбачена обов`язкова участь прокурора у розгляді справи судом при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 -172-9, 172-9-2 цього Кодексу, проте ч. 1 ст. 250 КУпАП право прокурора на оскарження постанови судді районного суду у справах про адміністративні правопорушення не передбачено.

Вичерпний перелік осіб, які мають право на оскарження постанови судді районного суду у справах про адміністративні правопорушення передбачено у ч. 2 ст. 294 КУпАП, та вказаною нормою закону право прокурора на апеляційне оскарження обмежено випадками, передбаченими у ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

В апеляції прокурора на постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 03 квітня 2024 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 не наведені обставини, які б свідчили про те, що у даному випадку прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, то у даному випадку прокурор не може бути суб`єктом оскарження постанови судді районного суду в розумінні ч. 2 ст. 294 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Мазур В.В. підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Мазур Вікторії Василівни на постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 03квітня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя