Справа № 461/1769/24 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 33/811/669/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Басистого Владислава Олексійовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 22.02.2024 о 11 год. 25 хв. у м. Львові на вул. І. Франка, 8, керував транспортним засобом марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Басистий В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасуватипостанову суду, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування пропуску строку покликається на те, що скаржник не був присутнім на судовому засіданні і не отримував постанову поштою (це вбачається з матеріалів справи). З текстом постанови ознайомився лише 05.04.2024 під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова прийняття з порушенням та неправильним застосуванням закону.

Звертає увагу на те, що судом не дослідженого питання законності зупинки транспортного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Зауважує, що з відео та матеріалів справи поліцейськими не було проведено та не запропоновано огляду з використанням спеціальних технічних засобів, а відразу запропоновано проїхати в медичний заклад.

Окрім того зазначає, що у складеному протоколі відносно водія ОСОБА_1 , фактично не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою саме цього правопорушення, а навпаки в тексті протоколу про адміністративне правопорушення застосована недопустима лексика в виді опису адміністративне правопорушення в виді відмови особи «від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку», що є довільним формулюванням без визначення назви самого медичного закладу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Басистий В.О. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідок про доставку повідомлень у додатку «Viber», 17.05.2024 року судові повістки сформовані в електронному вигляді і доставлені на номери мобільних телефонів ОСОБА_1 та захисника Басистого В.О., що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №867136 від 22.02.2024, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, якими підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААД №867136 від 22.02.2024. Зокрема, з таких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху останнім, був зупинений працівниками поліції. В подальшому, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону 2 УПП у Львівській області Боровця О. від 22.02.2024, згідно якого 22.02.2024 у м. Львів на вул. Івана Франка, 8, о 11 год. 25 хв. було виявлено автомобіль марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення п.2.3В Правил дорожнього руху України під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у визначеному законом порядку. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- копією постанови серії БАД №985326 від 22.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що судом не дослідженого питання законності зупинки транспортного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що 22.02.2024 у м. Львів на вул. Івана Франка, 8, о 11 год. 25 хв. було виявлено автомобіль марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення п.2.3В Правил дорожнього руху України.

Також, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було проведено та не запропоновано огляду з використанням спеціальних технічних засобів, а відразу запропоновано проїхати в медичний заклад, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, - не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Басистому В.О. строк апеляційного оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Басистого Владислава Олексійовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк