Справа № 214/1643/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

10.02.2024 року о 20-44 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район по вулиці Вільної Ічкерії, 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Саксаганського ВДВС у м. кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Одеса від 13.11.2023 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування клопотання вказує, що матеріали справи не містять доказів що ОСОБА_1 10.02.2024 року о 20-44 год. керував транспортним засобом.

Крім того, в якості підтвердження наявності факту тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до матеріалів справи долучена незасвідчена належним чином постанова головного державного виконавця Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Синявської С.П. від 13.11.2023 року, винесена в рамках ВП № 67543835 згідно виконавчого листа № 211/1956/21 від 13.10.2023 року.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стверджує, що на момент складання відносно нього протоколу він не знав ані про існування заборгованості зі сплати аліментів , а ні про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 27 лютого 2022 року по теперішній час , тому за адресою своє реєстрації поштову кореспонденцію не отримував. Наразі ОСОБА_1 вирішує питання про погашення заборгованості за сплати аліментів, так як військовою частиною, в якій він проходив військову службу з незрозумілих для нього причин тривалий час не перераховувалися аліменти на утримання дитини та колишньої дружини.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважаю, що вбачаються підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч..1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна

відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають

значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 3 статті 126 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічн безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Разом з тим, в протоколі міститься посилання на доказ, який не додано до самого протоколу, а саме: відео з бодікамер (службових портативних відео-реєстраторів працівників ППП).

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 187700 від 10.02.2024 року не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та до матеріалів справи не долученого відеодоказів на підтвердження обставин зазначених в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 187700 від 10.02.2024 року, за відсутності інших доказів, не може бути визнаний судом беззаперечним доказанім наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. Оскільки, з долучених до матеріалів справи доказів , не встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 керував автомобілем а також відсутні дані про порядок розгляду справи, таким чином унеможливлюється притягнення останнього до відповідальності за порушення п. 2.1.а ПДР України.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.3 ст. 126, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя І.Б. Малаховська