Справа № 162/27/24
Провадження № 3/162/69/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, яка надійшла із Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №842570 від 22.12.2023 року протягом 2023 року та 25.10.2023 року о 17 год 30 хв на території закладу загальної середньої освіти «Седлищанський ліцей» по АДРЕСА_1 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив боулінг (цькування) стосовно однокласниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виразилось у психологічному та фізичному насильстві, зокрема штовханині та словесних образах, внаслідок чого останній була заподіяна шкода психологічному та фізичному здоров`ю. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні заперечила, вказавши, що в діях її сина немає ознак булінгу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

У даному випадку суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення дата народження ОСОБА_2 вказана «31.12.2023» та до матеріалів справи не додано належного підтверджуючого документа. Однак, судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, судом встановлено, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме протокол складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Зокрема, зафіксоване в протоколі адміністративне правопорушення вчинене 25.10.2023 року, відповідно до рапорту про прийняття та реєстрацію заяви в журналі ЄО заява про вчинення даного правопорушення надійшла до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області 08.12.2023 року, всі матеріали справи, крім характеристик учнів, датовані 13-14.12.2023 року, тоді як протокол серії ВАВ №842570 складений 22.12.2023 року. У матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин пропуску встановленого законом строку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до п.3-1 ст. 1 Закону України "Про освіту" типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого;

Систематичність (повторюваність) діяння одна з типових ознак булінгу, яка в переважній більшості випадків слугує ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу, прояву невихованості чи недисциплінованості.

Із досліджених матеріалів справи, зокрема, доданих до протоколу письмових пояснень учнів, які були свідками події, вбачається, що конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був одиничним та мав місце лише 25.10.2023 року, тому у даному випадку не може йти мова про системність цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг». Варто зазначити, що не кожен конфлікт є булінгом. Цькування це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація між учасниками таким не може вважатися. Крім цього, у даному випадку слід констатувати, що дії ОСОБА_2 були спровоковані діями дівчат, зокрема ОСОБА_3 , а саме копаннями його ногами, що явно виключає його суб`єктивні наміри та наявність умислу на вчинення саме булінгу щодо ОСОБА_3 .

Вказаний у фабулі протоколу період вчинення діянь, а саме «протягом 2023 року», є некоректним, оскільки, якщо діяння мали систематичний характер, то має бути конкретна вказівка на час кожної події та відповідне доказове підтвердження таких.

Крім цього, оскільки у фабулі протоколу зазначається про настання наслідків внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, а саме « ОСОБА_3 була заподіяна шкода психологічному та фізичному здоров`ю», вказані обставини мають бути конкретизовані (у чому виявилась завдана шкода) та підтвердженні відповідними доказами, чого судом встановити із наявних у матеріалах справи доказах не виявляється можливим.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Відтак, провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ