ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою в.о. начальника Чернівецької митниці Безкубського А. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14.08.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , -

У С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14 серпня 2024 року провадження у справі про порушення митних правил за ч.6 ст. 470 МК України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Київської обл. м. Миронівки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0688/40800/24 від 12.07.2024 року, 12.07.2024 року о 19 год. 23 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в`їхав автобус марки «VAN HOOL» державний номер « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , в якому в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 . Вказані громадяни слідували з України до Румунії в приватних справах, для проходження митного контролю обрали смугу руху по «червоному коридору».

Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що 25.11.2016 року громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України через пункт пропуску "Угринів-Долгобичув" митний пост "Угринів" Львівської митниці, автомобіль марки "Ford Transit" державний номер « НОМЕР_2 », кузов « НОМЕР_3 », в режимі транзиту з метою особистого користування.

Таким чином, на думку митного органу, громадянка України ОСОБА_3 725/6906/24 НП 33/822/560/24 головуючий у 1 інстанції Нестеренко Є.В.

Оксана Миколаївна перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного марки "Ford Transit", державний номер « НОМЕР_2 », кузов « НОМЕР_3 », що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 МК України.

На вказану постанову суду в.о. начальника Чернівецької митниці Безкубський А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що станом на 12.07.2024 року транспортний засіб марки "Ford Transit", державний номер « НОМЕР_2 » за межі митної території України не вивезено, а тому ОСОБА_1 перевищила, встановлений ст. 95 МК України, строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, більше ніж на 30 діб.

Вказував, що проведеною перевіркою, згідно ЄАІС Держмитслужби встановлено, що транспортний засіб марки "Ford Transit", державний номер « НОМЕР_2 » не розмитнено та будь-яких дій щодо його розмитнення не проводилося.

Зазначав, що ЗУ №2612-VIII від 08.11.2018 р. було внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин та які набули чинності 22.08.2019 р. Згідно п. 9-5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» МК України від 19.12.2019 р., вчинення порушень митних правил, передбачених ч.5 та 6 ст. 470 цього Кодексу, виявлених з 22.08.2019 р., тягне за собою застосування стягнення, передбаченого ч.3 вказаної статті.

Стверджував, що оскільки ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб 25.11.2016 р. у митному режимі «транзит», зобов`язавшись вивезти транспортний засіб за межі митної території України у встановлений законом строк, але станом на 12.07.2024 р. не вивезла його, то вона вчинила дії по не вивезенню транспортного засобу, які є триваючими, та розпочинаються з початку вчинення таких дій і продовжуються до їх виявлення або припинення.

Вважає, що оскаржувана постанова є помилковою по своїй суті, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши представника митниці, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній та конфіскувати в дохід держави транспортний засіб Ford Transit", реєстраційний номер « НОМЕР_2 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , яка не заперечувала факт вчинення нею правопорушення і просила конфіскувати ввезений нею транспортний засіб, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що вимоги апелянта є обґрунтовані і подану скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки судом першої інстанції встановлено факт ввезення гр. України ОСОБА_1 25.11.2016 року на митну територію України через пункт пропуску "Угринів-Долгобичув" митний пост "Угринів" Львівської митниці, автомобіль марки "Ford Transit", державний номер « НОМЕР_2 », кузов « НОМЕР_3 », в режимі транзиту з метою особистого користування і до12.07.2024 року вказаний транспортний засіб вона не доставила до митного органу призначення і ці обставини не оспорено апелянтом, суд апеляційної інстанції не наводить докази на підтвердження цих обставин.

Що стосується висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, то вони є необґрунтовані.

Так, згідно з ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Нормами ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Відповідно до вимог ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень, залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно пункту 57 ч.1 ст.4 МК України, товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до змісту вказаної норми, транспортні засоби особистого користування законодавцем в ст.470 МК України до внесення змін в редакції Закону №2612-VШ від 08.11.2018 р., було віднесено до поняття «товари». Тобто, недоставлення транспортних засобів особистого користування, що перебувають під митним контролем, до митного органу з перевищенням встановлених статтею 95 МК України строків, або їх втрата, і до внесення змін Законом №2612-VШ від 08.11.2018 р., визнавалось правопорушенням. Отже, і на час ввезення 25.11.2016 р. ОСОБА_1 на митну територію транспортного засобу особистого користування в митному режимі «транзит», інкриміновані їй дії передбачали адміністративну відповідальність. А тому твердження суду першої інстанції про те, що на час ввезення 25.11.2016 р. ОСОБА_1 транспортного засобу особистого користування в режимі «транзит» на митну територію України за порушення строків вказаного режиму не визнавались правопорушенням, є необґрунтовані.

Апеляційним судом встановлено, що 25.11.2016 року ОСОБА_1 ввезла на митну територію України через пункт пропуску "Угринів-Долгобичув" митний пост "Угринів" Львівської митниці, автомобіль марки "Ford Transit" державний номер « НОМЕР_2 » Латвійськї реєстрації, кузов « НОМЕР_3 », в режимі транзиту з метою особистого користування і до 12.07.2024року вказаний автомобіль не доставила до митного органу призначення, в інший митний режим цей автомобіль не перевела, ніяких дій для розмитнення вказаного автомобіля не здійснила, обставин, зазначених в ч.1 ст.192 МК України, не навела і про їх наявність митному органу не повідомила.

А тому дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбачений ч.6 ст.470 МК України, оскільки вона не доставила ввезений нею в Україну в режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування до митного органу призначення і таким чином вона вчиняє протиправні дії, які є триваючими, так як такі дії розпочинаються з початку їх вчинення, в даному випадку після закінчення строків, передбачених ст.95 МК України і продовжуються до їх виявлення або припинення.

Доводи суду першої інстанції про те, що ч.6 ст.470 МК України набула чинності 22.08.2019 року, і ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Закон України від 08.11.2018 року № 2612-VIII опублікований в газеті «Голос України» 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому, зміни до ст.470 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 року № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.470 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Отже, опублікувавши внесені зміни до ст.470 МК України, законодавець відтермінував набрання їх чинності на 270 днів, тобто дав достатньо часу особам, які порушили строки, встановлені ст.95 МК України, виконати свої зобов`язання та понести відповідальність за допущені порушення за відповідними нормами ст.470 МК України, які діяли на час ввезення на митну територію товарів цими особами.

А тому висновки суду про те, що ОСОБА_4 не була попереджена та не усвідомлювала, що до неї, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований1 вид та розмір відповідальності, передбачений діючою редакцією ч.6 ст.470 МК України, є безпідставний.

Відповідно до Закону України №395-1Х від 19.12.2019 р., розділ ХХ1 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п. 9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Отже, цим законодавець в черговий раз надав особам, які порушили строки транзиту товарів, понести відповідальність за тією нормою, редакція якої діяла до 22.08.2019р. і відтермінував можливість накладення на осіб, винуватих у вчиненні, правопорушень, передбачених ст.470 ч. 5, 6 МК України стягнень за діяння, що посилювали відповідальність за вчинення триваючих правопорушень.

Своїми діями ОСОБА_1 , не доставляючи до митного органу призначення товар, в даному випадку транспортний засіб особистого користування, який був нею ввезений в митному режимі «транзит», вона вчиняє триваюче правопорушення, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Моментом закінчення триваючого правопорушення єйого припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Отже, триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було виявлено 12.07.2024 р. і таким чином вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.

Той факт, що законодавець під час вчинення ОСОБА_1 даного триваючого правопорушення посилив відповідальність за такі дії, не свідчить про те, що в діях останньої немає складу правопорушення і вона не повинна нести відповідальність за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, дії останньої кваліфікуються за ч. 6 ст.470 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення, а не на час ввезення товарів на митну територію України, як зазначив суд в оскаржуваній постанові. У зв`язку з цим доводи суду першої інстанції про те, що застосування в цій справі ч. 6 ст.470 МК України (в редакції Закону України № 2612-VIII від 08.11.2018 р.) порушує закріплений у ст. 58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі, є необґрунтованими, оскільки вказана норма МК України розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).

З цих підстав є також недоречним посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України у справі №1-рп/99 від 09.02.1999 року.

А тому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Оскільки ввезений ОСОБА_1 транспортний засіб в даний час перебуває в її володінні і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на неї необхідно накласти стягнення у виді конфіскації цього транспортного засобу.

На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції не закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вважаю, що доводи апелянта є обґрунтовані, а постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.470 ч.6 МК України, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Безкубського А. задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12.08.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 470 ч.6 МК України щодо громадянки України ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову.

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України і накласти на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу «Ford Transit", реєстраційний номер « НОМЕР_2 », кузов « НОМЕР_3 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 40 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя