ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 Справа №607/11342/24 Провадження №3/607/5091/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

2.05.2024 о 17:02 батько ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в с.Байківці по вул. Коновальця, не маючи посвідчення водія категорії «А», здійснював керування транспортним засобом квадро циклом Suzuki LT 2400, який не зареєстрований у законному порядку, чим вчинив ч.2 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП, однак не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

При розгляді справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП і його вина доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №310857 від 6.05.2024; копією довідки по перевірці матеріалів від 20.05.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 2.05.2024.

За даних обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, однак на момент вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_2 не досяг шістнадцятирічного віку.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, тобто невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, а саме вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують, чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 184, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний