490/1397/24 від03.04.2024
н/п 3/490/1316/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на «Зоря-Машпроект»,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ВАБ №222086 від 13 лютого 2024 року, 13.02.2024 о 18 годині 15 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги термінового заборонного припису АА063788 від 10.02.2024 про заборону в будь-який спосіб контактувати з громадянкою ОСОБА_2 та почав контактувати з ОСОБА_2 , правопорушення вчинив повторно протягом року, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.1732 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами справи. Зазначив, що 10.01.2024 поставив акумулятор на підзарядку, а ОСОБА_2 постійно вимикала зарядний пристрій з розетки, чим провокувала його на порушення термінового заборонного припису.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, просила про розгляд справи за її відсутністю та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши всі зібрані по справі докази, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Частиною 1ст.1732 КУПАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.02.2024 о 18 годині 15 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги термінового заборонного припису АА063788 від 10.02.2024 про заборону в будь-який спосіб контактувати з громадянкою ОСОБА_2 та почав контактувати з ОСОБА_2 , правопорушення вчинив повторно протягом року.

Так, з наданого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_2 викликала працівників поліції у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис.

Проте під час складання протоколу, ОСОБА_1 зазначене повністю заперечував та пояснив, що з потерпілою не контактував.

ОСОБА_2 на підтвердження своїх тверджень показала працівникам поліції відеозапис на якому ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою.

Однак з зазначеного відео неможливо встановити дату та час події, зафіксованої на відео, а також невідомі обставини, що передували цьому відео, адже ОСОБА_1 пояснював, що потерпіла ОСОБА_2 своїми діями ще з 10.02.2024 провокувала його порушити терміновий заборонний припис, так як постійно вимикала зарядний пристрій з розетки, який ОСОБА_1 заряджав акумулятор.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надав працівнику поліції терміновий заборонний припис складений стосовно ОСОБА_2 , яким їй також заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 . Працівник поліції підтвердив наявність такого припису стосовно ОСОБА_2 та запропонував ОСОБА_1 написати заяву на порушення ОСОБА_2 термінового заборонного припису, на що останній погодився.

Таким чином, з матеріалів справи, а також відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що між потерпілої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мав місце обопільний конфлікт, однак не можливо встановити хто саме його спровокував та порушив заборонений припис, чи були спроби його уникнути, чи навпаки потерпіла ОСОБА_3 своїми діями провокувала та продовжила конфлікт.

Крім того, з пояснень наданих працівникам поліції ОСОБА_2 вбачається, що конфлікти відбуваються систематично, причиною їх є те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 триває судовий розгляд у цивільній справі щодо розподілу спільного будинку в якому вони всі разом проживають.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії та Карєлін проти Росії, у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність доказів невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.1732 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л. Лященко