Справа № 341/1184/24
Провадження № 33/4808/818/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мергель М.Р.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Головашкіна В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду від 01 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 04.06.2024 близько 20 години 30 хвилин у селі Бовшів по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем MitsubishiOutlander, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер 6810. Результат огляду становив 1,65 ‰. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, оскільки 04.06.2024 близько 20:40 год., він на своєму автомобілі приїхав до місця свого проживання в с. Бовшів. Зайшов до сільського магазину в центрі села, де перебувала його дружина ОСОБА_2 , і чекав друга. Очікуючи на друга, купив собі пляшку пива і вийшов з дружиною на двір розмовляти. У той час на дворі біля магазину за столиком сиділи невідомі люди чоловічої статі близько 7-8 чоловік у стані алкогольного сп`яніння, які поводили себе зухвало і почали його ображати. Через конфлікт, який виник, двоє з указаних осіб підійшли до нього і почали наносити йому тілесні ушкодження. Вказані особи викликали поліцію. Близько 21:00 приїхали працівники поліції, з поведінки яких ОСОБА_1 стало зрозуміло, що вони знайомі із особами, які його побили. Поліція не реагувала на заяви щодо нанесення йому тілесних ушкоджень. Після чого, поліцейські провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння, без фіксування факту керування транспортним засобом, при цьому він неодноразово вказував, що транспортним засобом не керував у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що суддею не було досліджено всі обставини справи, не встановлено об`єктивну сторону правопорушення. Доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом в матеріалах справи немає, а сам протокол не може сам по собі бути доказом його вини. На думку апелянта, показник алкотестера є некоректним, а його вина не підтверджена належним чином.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В результаті розгляду справи суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, апеляційний суд виходить з вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі «Інструкція»).

Детальний аналіз зазначених норм права вказує на можливість проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, за наявності підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як убачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9), працівники поліції під`їхали до магазину о 21:15 год., де серед дороги, яка проходить між будівлею сільської ради і магазином (на виїзді) стояв припаркований автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 . На відстані від автомобіля близько 10 метрів стояв ОСОБА_1 , а на відстані 10 метрів від нього група осіб чоловічої статі у військовій формі. Група осіб вказували на ОСОБА_1 як на водія вказаного автомобіля. На запитання поліцейських ОСОБА_1 пояснив, що приїхав з ОСОБА_3 до дружини, яка працює в крамниці продавцем. На відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 стверджує, що не є водієм. Пояснює працівникам поліції, що його побили присутні на місці події військовослужбовці. Працівник поліції в розмові з ОСОБА_1 висловлюється на його адресу явно упереджено та переконує, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і це підтвердять всі військовослужбовці. Після перевірки документів працівник поліції висловив підозру щодо перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд, оскільки запевняв, що не керував ТЗ, проте, надалі погодився пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу. Після продуття приладу «Драгер» показник становив 1,65 ‰. При цьому він підтверджує, що вживав алкоголь і з цим показником згоден, проте в протоколі записав, що не керував транспортним засобом.

Фактичні дані зафіксовані на відеозаписі з камер працівника поліції були досліджені судом першої інстанції, проте, їм не була надана належна правова оцінка з огляду на вимоги діючого законодавства.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вважали, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а пояснення ОСОБА_1 та його дружини, про те, що він вживав алкоголь після того як припаркував автомобіль - відкинув.

Однак, як убачається з відеозапису події, та показань свідків між ОСОБА_1 та вищевказаними військовослужбовцями (свідками) відбувся конфлікт і дані особи були упереджені при дачі показань, а тому суд безпідставно взяв їх до уваги, а показання ОСОБА_1 та його дружини відкинв.

Крім того, суд не дав оцінки поведінці працівників поліції, які були явно упередженими при спілкуванні з ОСОБА_1 , та ще до опитування свідків стверджували, що вони (військовослужбовці) підтвердять факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не взяв до уваги, що показання ОСОБА_1 про вживання алкоголю після того як він остаточно перестав керувати автомобілем, ніякими доказами не спростовано. Зокрема, його дружина підтвердила його показання, що він регулярно залишає автомобіль біля крамниці на ніч, а вранці проводжає її на роботу та забирає автомобіль. В той день він приїхав з дітьми, припаркував автомобіль на ніч і у крамниці вживав алкоголь.

Ці показання підтверджує і той факт, що ОСОБА_1 приїхав до дружини з дітьми, яких вона пішки повела додому, оскільки їх житло розташоване неподалік від крамниці.

Цей факт не спростовано і показаннями інших свідків, які пояснили, що після конфлікту жінка Тимчишина ОСОБА_7 , зачинила крамницю і пішла з дітьми додому.

Окрім іншого, згідно показань свідка ОСОБА_6 , між приїздом ОСОБА_4 до крамниці та конфліктом зі свідком ОСОБА_8 пройшов певний проміжок часу, коли ОСОБА_4 із своєю дружиною та дітьми знаходились у крамниці, а свідок на вулиці. Такі обставини вказують, що свідок ОСОБА_9 не міг весь час спостерігати за ОСОБА_4 , а тому його показання не виключають можливість вживання алкоголю останнім після керування автомобілем.

Також слід врахувати ту обставину, що згідно показань свідка ОСОБА_2 , її чоловік приїхав до крамниці близько 18 год.

Згідно показань свідка Стойка, конфлікт між ним та ОСОБА_4 виник після 20:30 год.

Згідно роздруківки газоаналізатора, огляд на стан сп`яніння працівники поліції провели лише о 21:38 год.

Такий тривалий проміжок часу підтверджує можливість вжити алкоголь та досягти стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновків, що справа не містить достатніх доказів, що ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Припущення свідків, з якими водій перебував у неприязних стосунках через конфлікт, суд не може брати до уваги.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки доведеності обставин викладених в протоколі, проте такі роз`яснення не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт