Провадження № 33/812/164/24 Головуюча у першій інстанції Літвіненко Т. Я.
Категорія ст. 124, 122-4, ст. 130 ч. 4 КУпАП Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Андрієнко Л. Д.,

захисниць Вялової І. М., Руснакової Т. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисниці Вялової І. М. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124, частиною 4 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки, із закриттям провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 1224, 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 22 жовтня 2023 року о 19 годині на 74км автодороги Н24 у селі Мигія Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Bens», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював маневр обгону на перехресті з вулицею Свободи, в порушення вимог пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим заподіяв транспортним засобам механічні пошкодження. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 в порушення пункту 2.10 «а» залишив місце ДТП, до якого був причетний, та до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 вжив алкогольний напій пиво, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, та відмовився від проходження медичного огляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статями 124, 1224 і частиною 4 статті 130 КУпАП та за частиною 4 статті 130 КУпАП на нього накладене адміністративне стягнення, а провадження у справі за статтями 124, 1224 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення закрито за сплином строків.

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_1 адвокатка Вялова І. М. просить постанову судді скасувати та закрити провадження з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянтка вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, яка ухвалена поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та надання їм належної оцінки.

На її думку, суддя не врахував, що поліцейськими не зібрано та не надано суду достатньо доказів стосовно причетності ОСОБА_1 до вчинення ДТП, як то: у схемі ДТП відсутнє розташування автомобіля «Mercedes-Bens», а інший автомобіль знаходиться не на проїзній частині; на схемі немає даних про перехрестя, де відбулося ДТП; немає огляду та фото пошкоджених транспортних засобів, а ті, що надані потерпілим неможливо ідентифікувати. Внаслідок цього не було підстав вважати ОСОБА_1 таким, що залишив місце ДТП.

Зазначала про відсутність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, замість частини 4 статті 130 КУпАП, та наявності таких складів у діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , замість ОСОБА_1

Посилалася на безліч диспозицій статей Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норм КУпАП, рішення ЄСПЛ та КАС в складі ВС. При тому вказала на формальний розгляд справи у суді першої інстанції.

Наполягала на порушенні поліцейськими прав ОСОБА_1 , які на переконання захисниці, виявилися у не роз`ясненні водію прав, передбачених статтею 268 КУпАП та 63 Конституції України, не наданні йому права на викладення пояснень на окремому аркуші, а також диктовку пояснень, які надані ОСОБА_1 у протоколі, що у сукупності свідчить про зацікавленість та упередженість поліцейських при їх складанні.

Справу у суді апеляційної інстанції розглянуто за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілого, оскільки їх участь при розгляді такої справи є необов`язковою. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повідомлені про дату та місце розгляду справи, клопотання про відкладення справи від них не надходило, а враховуючи вимоги ст.294 КУпАП про те, що апеляційний розгляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи, підстави для відкладення справи відсутні.

За такого перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисниць ОСОБА_1 - адвокаток Вялової І. М. і Руснакової Т. А. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 14.6, 2.10 «а» та 2.10 «є» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 1224, частиною 4 статтею 130 КУпАП, є правильними.

Ці висновки судді суду першої інстанції ґрунтуються на усій сукупності доказів, що зібрані уповноваженими особами та надані до суду, та у апеляційній скарзі захисницею за допомогою інших доказів не спростовані.

Так, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усієї сукупності доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

За такого постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Тому в обґрунтування своїх висновків, суддя, як на доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, правильно послалася на дані протоколів про адміністративні правопорушення, схему ДТП, відеозапис, зроблений працівниками поліції, фото пошкоджень транспортних засобів, заяву та пояснення потерпілого ОСОБА_4 та пояснення свідка ОСОБА_5 , які були присутні при складанні протоколів, згідно яких ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, здійснивши обгін на перехресті, залишив місце пригоди та після знаходження його місця перебування пояснив, що вжив алкоголь, так як не знав про ДТП та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим за складеним протоколом порушив положення пунктів 14.6, 2.10 «а» та 2.10 «є» ПДР України.

Самі протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративних правопорушень повністю узгоджуються з письмовими доказами, що додані до справи та даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівниками поліції (а.с.2-9, 15-21, 26-30, 65-68).

Дослідивши матеріали справи, суддя першої інстанції встановив, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по автодорозі Н24, здійснив обгін автомобіля потерпілого на перехресті з вулицею Свободи, де недотримавшись бокового інтервалу, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого заподіяв механічні пошкодження обом автомобілям.

До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, складена схема місця ДТП, яка підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без зауважень (а.с.15).

Зі схеми вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів розташовано на смузі попутного руху, якою рухалися обидва автомобіля, посередині перехрестя з прилягаючою до автодороги Н24 вулиці Свободи. На зворотному боці схеми ДТП міститься вказівка на пошкодження автомобілів, а саме: автомобіля потерпілого «Hyundai Getz», у якого пошкоджено ліве переднє крило, передній бампер зліва, бокове дзеркало зліва; та автомобіля ОСОБА_1 «Mercedes-Bens», у якого пошкоджено задній бампер та крило з права.

Тобто контактування двох автомобілів відбулося правою задньою частиною автомобіля ОСОБА_1 з передньою лівою частиною автомобіля потерпілого посередині перехрестя на смузі руху обох автомобілів.

Такий механізм ДТП можливий лише при здійснені обгону автомобілем «Mercedes-Bens» автомобіля потерпілого на перехресті, внаслідок змішення автомобіля «Mercedes-Bens» у цю ж смугу руху, після попереднього виходу на зустрічну смугу руху, та при подальшому перестроюванні без врахування бокового інтервалу між автомобілями.

За наведеного усі заперечення захисниці щодо невідповідності схеми ДТП, місця зіткнення та розташування автомобілів після ДТП, суперечать не лише матеріалам справи, а ще і не узгоджуються з положеннями пункту 1.10 ПДР України, де перехрестям визначається місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг.

Відсутність на схемі ДТП місця розташування автомобіля «Mercedes-Bens», пов`язано не з помилками поліцейських при складенні схеми, а з протиправною поведінкою ОСОБА_1 , який після ДТП, до якого мав відношення, залишив місце такої пригоди. При тому доводи ОСОБА_1 про те, що він не відчув зіткнення, не заслуговують на увагу, та не виключають обов`язку водія сумлінно виконувати приписи ПДР України.

Не є порушенням вказання місця розташування автомобіля потерпілого, після ДТП, який намагався зупинити правопорушника, а його пасажирка зробила фото автомобіля «Mercedes-Bens» в русі, після зіткнення (а.с.68).

У самій схемі зазначено усі необхідні для розгляду справи дані, місце пригоди, місце зіткнення, напрямок руху автомобілів.

Визначені у схемі пошкодження обох автомобілів відповідають фото цих пошкоджень, які додані до справи та не вимагають, на помилкове переконання адвокатки, здійсненню якихось особливих процедур, так як у справі судом досліджується уся сукупність доказів, які містять будь-які дані про її обставини, а не лише ті, які повинні бути складені за процедурою, визначеною процесуальними нормами іншого кодексу КПК України.

Сама схема ДТП підписана обома водіями без зауважень.

Не висловлено таких зауважень ОСОБА_1 і при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, окрім того, що він не відчув будь-якого зіткнення. Не надано ним і інших доказів стосовно того, що пошкодження на його автомобілі «Mercedes-Bens» виникли за інших, ніж зазначено у протоколі, обставин.

Посилання адвокатки Распутного І. В. на те, що ним були підписані лише протоколи та не підписана схема ДТП викликають обґрунтовані сумніви, оскільки зазначені документи складалися представниками поліції одночасно, з ними одночасно ознайомлювався ОСОБА_1 , підписував та давав пояснення, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

Щодо інкримінованого правопорушення за статтею 130 КУпАП, то слід погодитися з доводами захисниці, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки ним вчинено правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП, яке доведено у суді за допомогою доказів.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який надано до матеріалів справи за кермом транспортного засобу «Mercedes-Bens», який потрапив у ДТП перебував сам ОСОБА_1 , який у відповідь на запитання поліцейського пояснив, що їхав по дорозі з Мигії, не знав про ДТП та будучи вдома вживав алкогольні напої (час запису з 20.40 по 20.44). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, оскільки випив пиво ( час запису 20:43, 21.21.37).

Такі пояснення водія ОСОБА_1 , які повністю співпадають та узгоджуються з наданими до суду апеляційної інстанції відеозаписами та іншими письмовими матеріалами, правильно враховані у суді першої інстанції.

За такого можна зробити висновок, що вищенаведені адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 у визначену у протоколах дату та час, та за досліджених у судах першої та апеляційної інстанції обставин.

Будь-яких обґрунтованих доводів, що вказані правопорушення водієм ОСОБА_1 не здійснювалися, або його права було порушено при складанні протоколів, захисницею в апеляційній скарзі не наведено.

Усі доводи апеляційної скарги щодо обставин події надані всупереч особистим поясненням водія ОСОБА_1 , що зафіксовані на відеозаписі, зокрема, стосовно порушення прав водія, внаслідок не роз`яснення йому поліцейськими положень статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Між тим роз`яснення прав водієві зафіксовано за допомогою відеозапису о 20.40 та о 20.44. Тобто такі доводи захисниці свідчать або про те, що вона не знайомилася з матеріалами справи, або підійшла до складення апеляційної скарги формально з викопіюванням її змісту зі складених нею скарг у інших справах.

Посилання захисниці на упереджене поводження поліцейських з водієм не є предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення, так як повинно перевірятися у іншій спосіб шляхом розгляду скарг, які подаються до компетентного органу. Втім, доказів проведення будь-яких перевірок відносно уповноваженої особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Отже, подана апеляційна скарга не тільки не узгоджується з жодним доказом, що є у справі, але жодним чином їх не спростовує, так як: по-перше, ґрунтується на припущеннях, а по-друге, обставини, на які посилається апелянтка, викладені всупереч наявним у справі доказам без ознайомлення з їх змістом.

Тому обставини, що встановлені у постанові судді, узгоджуються між собою, не суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи та доводять обґрунтовану підозру вважати про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статями 1224, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 14.6а ПДР України водієві заборонено здійснення обгону на перехресті.

Згідно до пунктів 2.10 «а, є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За положеннями пунктів 3, 6, 7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За наведених норм матеріального права та проаналізувавши докази, що містяться у матеріалах справи, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції правильно надала оцінку усім дослідженим письмовим доказам, відео та фото матеріалам, згідно яких ОСОБА_1 , здійснивши обгін автомобіля потерпілого на перехресті, вчинив ДТП, після чого залишив місце пригоди, та не дочекавшись огляду вжив алкогольні напої, тобто ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.10 «а, є», 14.6 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1224, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Тому прийняте суддею першої інстанції рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянтка.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення визначено у межах санкції частини 4 статті 130 КУпАП.

За сплином строку накладення адміністративних стягнень за вчинення правопорушень, передбачених статтями 1224, 124 КУпАП, суддею обґрунтовано закрито провадження в цій частині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 адвокатки Вялової І. М. залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статями 1224, 124 і частиною 4 статті 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова