Провадження № 33/4808/871/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. за участі секретаря ОСОБА_1 адвоката Борсука Д.Я. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.08.2024 та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, піддав стягненням:

за ч.1 ст.130 КУпАП - штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

за ч.1 ст.122-2 КУпАП штрафу в розмірі 153 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП призначив ОСОБА_2 остаточне стягнення штраф в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

1.2. Згідно постанови ОСОБА_2 03.06.2024 о 01.37 у м. Івано-Франківськ с. Микитинці по вул. Ясенева, 3 керував транспортним засобом марки «Viper» моделі «Storm 50», д.н.з. НОМЕР_1 і не виконав вимогу поліцейського про зупинку і мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

2. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 :

2.1. Рішення суду прийняте із порушенням матеріального та процесуального права;

2.2. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, крім протоколу, який склали працівники поліції.

2.3. В матеріалах справи відсутні дані про те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення була вручена або направлена засобом поштового зв`язку - обидва екземпляри протоколу оригінал та його копія - знаходяться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення вимог ч.2 ст. 254 КУпАП;

2.4. Під час руху на транспортному засобі ОСОБА_2 зупинено не було, працівники поліції зупинили його на вулиці коли він йшов до свого будинку, жодних вимог ПДР не порушував, оскільки не є водієм транспортного засобу.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

3. Провадження в апеляційному суді.

ОСОБА_2 в суд не з`явився, його захисник доводи апеляційної скарги підтримав.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з огляду на таке.

Виконання вимог поліцейського щодо зупинки транспортного засобу і проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стосується водія - особи, яка керує чи керувала транспортним засобом (п. 2.4, 2.5. ПДРУ, ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП).

Апелянт заперечує, що за вказаних в постанові суду обставин керував мопедом.

Ця обставина є ключовою для вирішення апеляційної скарги.

В якості доказів факту керування суд першої інстанції послався на протоколи, рапорт поліцейського та відеозапис і дійшов висновку, що саме ОСОБА_2 був водієм,

За клопотанням сторони захисту в апеляційному суді був переглянутий відозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності і саме його належить покласти в основу рішення.

Письмові матеріали справи (протоколи про правопорушення, рапорт та направлення) не можуть бути в цій справі достовірним джерелом доказів, а є процесуальними актами, в яких формулюється обвинувачення, що потім повинно бути підтверджене об`єктивними доказами.

На диску, доданому до справи, є два записи. Запис реєстратора зафіксував переслідування поліцейськими особи на мопеді.

Дійсно була вимога зупинитися, увімкнуті сигнали зупинки, особа втікала від переслідування, з`їжджаючи на стежку між будинками. Обличчя не видно, ідентифікувати водія зі спини неможливо.

Особа одягнута в одяг, схожий на той, в якому був одягнутий ОСОБА_2 . Більше нікого на вулиці в цей час не було.

У поліцейських були підстави вважати, що це ОСОБА_2 .

Але у суду таких підстав не було. Категорично стверджувати, що ОСОБА_2 був за кермом не можна. Існує можливість, що мопедом керувала інша особа. А раз така вірогідність існує, то значить і висновок про це буде під обгрунтованим сумнівом, який належить трактувати в користь особи за приписами ст. 62 Конституції України.

Заперечення ОСОБА_2 повинні були бути спростовані, натомість суд виходив із припущення, яке не можна покласти в основу судового рішення.

З основі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_2 мопедом за вказаних у постанові суду обставин доказами не підтверджений.

Недоведена винуватість дорівнює доведеній невинуватості.

Тому склад ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у діях ОСОБА_2 відсутній.

Оскаржене рішення належить скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити, а постанову Івано-Франківського міського суду від 21.08.2024 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв