Провадження № 3/522/5608/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Дерус А.В., за участі захисника Колесниченка К.Е., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 104851 від 18.06.2024 року встановлено, що 18.06.2024 р., приблизно о 13:00 год., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19В, використав газовий балон в обличчя ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт конфлікту із ОСОБА_2 , утім винуватість не визнав, та показав, що проживає з родиною в ЖК «Чудо-Місто» - багатоквартирному будинку № 19В по вул. Середньофонтанській в м. Одесі. ОСОБА_3 , його мати, є головою Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В » (). 18.06.2024 року, близько 13:00 год., проходячи мимо службового приміщення Обслуговуючого кооперативу, почув сварку з приводу відключень електроенергії, незручних графіків роботи генератора, яку влаштували сусіді з 107 квартири - два чоловіка арабської національності, брати Талал. Ніякі пояснення голови ОСББ їх не влаштовували, вони гучно викрикували погрози фізичної розправи та образливі висловлювання. В цей же час вони почали скидати канцелярські приналежності зі столу, один з них кинув калькулятор в обличчя ОСОБА_3 . На прохання заспокоїтись та припинити хуліганські дії, вони ще більше обурились і почали штовхати. Охоронець кооперативу намагався припинити протиправні дії хуліганів, але вони були фізично сильніше (вище зростом, більшою вагою). Намагаючись уникнути побоїв, він вибіг на вулицю, але вони навздогнали і продовжували нападати. Маючи кількісну та фізичну перевагу, створили явну загрозу для нього. З метою самозахисту, він був вимушений застосувати газовий сльозогінний балончик та викликати поліцію за телефоном 102. Після прибуття екіпажу, їх доставили до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, де він написав заяву про вчинення правопорушення (ЄО № 8125, 8126, 8127 від 18.06.2024 р.). ОСОБА_4 не заспокоїлися та продовжили погрожувати фізичною розправою, діями насильницького сексуального характеру, висловлювати матерні образливі слова в присутності свідків та співробітників поліції. На заспокоєння вони обурювалися ще більше, цинічно, зухвало, відчуваючи свою некараність, один з них, ОСОБА_5 , вдарив його в обличчя рукою, що стало приводом для реєстрації в ЄРДР кримінального провадження № 0000202 від 24.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засідання суд допитав ОСОБА_1 , та дослідив протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , заяви до органів поліції з приводу вказаного конфлікту.

З наведених доказів вбачається, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник конфлікт, який супроводжувався адресними образливими висловлюваннями.

Зазначені дії учасники конфлікту вчиняли не з мотивів явної неповаги до суспільства, а на ґрунті з`ясування особистих неприязних стосунків. Лайка і образи, хоча і привернули увагу сторонніх осіб, утім носили адресний характер. При цьому ОСОБА_1 не мав на меті порушувати громадський порядок і спокій громадян, а переслідував мету захиститись від необґрунтованих, на його думку, нападків зі сторони ОСОБА_2 .

Отже, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки матеріали справи свідчать лише про те, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник обопільний конфлікт, і не містять підтверджень вчинення останнім дрібного хуліганства.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку із чим останній не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 173 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 283 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси А.В. Дерус