П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1334/24

Провадження № 3/348/635/24

19 червня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Головного управління ДПС в Івано-Франківські області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ «ТОР-Захід», розлученої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №6644 від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що порушила встановлений порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: не видача розрахункових документів встановленого зразка; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії з УКТЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п.п.2, п.11, ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Засобами поштового зв`язку надіслала до суду заперечення (пояснення) по справі, в яких зазначила, що з протоколом вона не згідна, оскільки порушення податкового законодавства не підтверджено належними доказами, зокрема, не надано податкових повідомлень-рішень, які мали бути винесені згідно п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України. Просить закрити адміністративну справу у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, розглянути справу без її участі.

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245,251,252,280 КУпАПсуд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

За змістом ст. 251,252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП визначає відповідальність особи за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вищевказана норма є бланкетною та містить відсилання до, зокрема, норм ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон).

У п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Тобто суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.155-1 КУпАП є суб`єкти господарювання. У протоколі про адміністративне правопорушення №6644 від 10.05.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 є директором ТОВ «ТОР-Захід», однак витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб чи інших доказів на підтвердження такої обставини матеріали адміністративної справи не містять.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення № 6644 від 10.05.2024 року долучено акт (довідку) фактичної перевірки № 090526 від 10.05.2024 року (а.с.3-4) магазину «Торба» ТОВ «ТОР-Захід», в якому зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення проведення розрахунків в сфері громадського харчування, а саме, видача розрахункових документів не встановленого зразка; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії з УКТЗЕД для підакцизних товарів (Додаток 1).

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1ст.155-1 КУпАП, передбачає порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Між тим, з письмових пояснень касира магазину «Торба» ОСОБА_2 вбачається, що вона 01.05.2024 продала одну пляшку вина Азнаурі по ціні 85-90 грн., шоколад Мілка по ціні 168-90, напій Фанта по ціні 25-90 грн. Розрахункові операції провела через касовий апарат та видала чеки. Вказана обставина також підтверджується копіями фіскальних чеків від 01.05.2024 на вино AZNAURI по ціні 85,90 грн., шоколад MILKA Альпійське молоко по ціні 168,90 грн., на напій соковмісний б/а FANTA по ціні 25-90 грн. (а.с. 5).

Також зауважую, що в акті перевірки у графі «додатки до акта перевірки» зазначено: опис готівкових коштів, фіскальні чеки, Х-звіт РРО, пояснення, Додаток 1, Додаток 2, реєстр залишків товарів, однак опис готівкових коштів, Х-звіт РРО, Додаток 1, Додаток 2, реєстр залишків товарів до матеріалів справи не додані.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення № 6644 від 10.05.2024 року, не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, зазначена лише загальна характеристика, не зазначено точних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не викладені дані, під час реалізації кому та яких саме підакцизних товарів остання порушила використання режиму програмування та не зазначила коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, не розкрита об`єктивна сторона даного правопорушення, так як умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Вищезазначені матеріали справи, на переконання суду, не містять доказів, які об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, що, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155- КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Суддя Т.А.Бурдун