Справа № 750/7114/24
Провадження № 3/750/2368/24
П О С Т А Н О В А

31 травня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Самусь Л.В., розглянувши в ході підготовки до розгляду матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП

в с т а н о в и в:

до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 15.05.2024 інспектором ВБДР УПП в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шклярук А.В., відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, де зазначено про те, що «15.05.2024 в м. Чернігові по пр. Миру, 108 о 12 год. 41 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_1 , та надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі таксі, з метою отримання прибутку, не маючи відкритої ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на комерційній основі не зареєстрований як суб`єкт господарювання, чим порушив п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування» та ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За ч.1 ст. 164 КУпАП відповідальність наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулюється Законом України «Про ліцензування господарської діяльності» (далі Закон).

За змістом пункту 2 частини першої статті 1 Закону здобувачами ліцензії можуть бути тільки суб`єкти господарювання.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню) може бути лише суб`єкт господарювання, однак до протоколу не додано відповідного витягу про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою визначено перелік документів, які Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема у фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі повинні бути документи: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Проте, суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності. Також не надано реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, в описовій частині протоколу не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення, чи отримував кошти за перевезення пасажирів, в протоколі взагалі відсутні докази на які посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ч.2 ст. 19 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. згідно ст. 3 поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» від 02.03.2015 р. визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Так, ліцензуванню, серед іншого, підлягає перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

З роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» вбачається що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії, а саме: надання послуг по перевезенню пасажирів здійснюються протягом календарного року більше трьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватися як суб`єкти підприємництва та отримати відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності, в протилежному випадку настає відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи, яка надійшла до суду, докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 регулярно (не менше трьох разів протягом року) здійснив пасажирські перевезення, за які отримує прибуток, відсутні. Крім того, в матеріалах справи, відсутні відомості та докази, які підтверджують отримання коштів за надані ним послуги 15.05.2024, оскільки фотокопія, що була долучена до матеріалів справи по-перше, належним чином не посвідчена, а по-друге з такої неможливо встановити кому належить такий телефон, і що дані, зображені на екрані стосуються дати 15.05.2024 року, що грошові кошти було сплачено саме ОСОБА_1 як суб`єкту господарювання.

Санкція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте до матеріалів справи не надані докази про вилучення виручки, одержаної від перевезення пасажирів.

Додані докази не дають можливості дійти висновку про те, що ОСОБА_1 , особисто здійснював господарську діяльність, матеріали справи не містять відомостей про факти перевезення ним пасажирів протягом календарного року, а також про жодного пасажира, яким нібито було отримано особисто від ОСОБА_1 послуги з перевезення в протоколі не вказано.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

У зв`язку з викладеним, вказаний протокол не відповідає наведеним вимогам, що є перешкодою для розгляду справи по суті, тому матеріали підлягають поверненню на доопрацювання органу, який склав відповідний протокол.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 256, 268, 283 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Повернути адміністративний матеріал за ч.1 ст. 164 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 для доопрацювання начальнику управління патрульної поліції в Чернігівській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Самусь