Справа № 141/945/23
Провадження №3/141/10/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який перебуває на посаді водія 3-го взводу сьомого відділу Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 396487 від 18.12.2023, складеного поліцейським з РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Кухаруком О.О., 18.12.2023 о 18 год 35 хв в с. Оратів по вул. Привокзальна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager 6810» та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, проводилась відеофіксація вказаної події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

11.01.2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2024 про закриття провадження у справі № 141/945/23 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання від 11.01.2024 зазначено, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке кваліфіковано працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоров`я він двічі погодився, повідомивши, що буде проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці.

Однак, як убачається з відеозапису, працівник поліції не реагував на його згоду, та продовжував розмову, у якій вказував про те, що у ОСОБА_1 є три варіанти, а саме: пройти освідування на місці події, або пройти освідування у медичному закладі, або відмовитись від проходження огляду, при цьому подаючи такі варіанти як законні.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 двічі повторно погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці події, працівник поліції в ході розмови переконував його, що єдина можливість проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці події можлива тільки за умови, коли водій тверезий, тим самим спонукаючи ОСОБА_1 про неможливість проходження огляду на місці, оскільки останній 18.12.2023 ввечері вживав спиртні напої.

Разом з тим, працівник поліції не роз`яснював ОСОБА_1 , що наслідком відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці події є складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України та, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В подальшому, на неодноразові пропозиції працівника поліції щодо проходження огляду у ОСОБА_1 виникли сумніви та вагання щодо своїх дій, а тому він, у зв`язку із незнанням законодавства, не міг зрозуміти, що від нього хоче почути працівник поліції та почав запитувати його про те, як буде краще для поліцейського, на що працівник поліції вказав, що потрібно в протоколі про адміністративне правопорушення записати, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, пояснивши, що «…Який смисл проходити освідування, якщо ви пили?..». На неодноразові наполягання працівника поліції ОСОБА_1 погодився на те, щоб працівники поліції зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення факт того, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки ця відмова звучала з порад працівника поліції як один з правомірних варіантів поведінки ОСОБА_1 , оскільки працівник поліції наголошував останньому про те, що він може відмовитись від проходження освідування.

Таким чином, працівник поліції, наштовхуючи своїми порадами ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, попередньо якої він не бажав з метою створення собі штучних умов та обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки така відмова не відповідала ні бажанню, ні внутрішній волі ОСОБА_1 .

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно 18.12.2023 керував транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки підвозив своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спочатку в с. Бабин, а згодом в с. Оратів, при цьому алкогольних напоїв він не вживав. Однак, того ж дня, 18.12.2023, у вечірній час, перебуваючи у будинку ОСОБА_3 , він вживав разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спиртні напої. В подальшому, вони втрьох перебували у автомобілі «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , очікуючи ОСОБА_5 , який мав забрати його автомобіль «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , та завести його до свого місця проживання.

ОСОБА_1 зазначає, що дійсно перебував у стані сп`яніння, однак транспортним засобом не керував, та сидів у автомобілі і курив, не запускаючи двигун, очікуючи ОСОБА_5 . В цей час біля автомобіля ОСОБА_1 зупинився автомобіль працівників поліції, які до нього посигналили, а тому він включив аварійне освітлення. В подальшому, коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , останній вийшов з автомобіля та показав документи, а працівник поліції почав висловлювати пропозицію йому щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

За вказаних обставин, оскільки після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівники поліції його транспортний засіб не зупиняли під час керування, ОСОБА_1 вважає, що його відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння не може вважатись незаконною та утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що в ході складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівником поліції, окрім зазначених порушень, було допущено ряд інших грубих порушень законодавства. Так, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП; не було ознайомлено його із протоколом про адміністративне правопорушення; у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.12.2023 зазначено, що огляд проводився за допомогою спецприладу «Drager 6810», що не відповідає дійсності, оскільки такого приладу працівники поліції не виймали та не показували його ОСОБА_1 , та, окрім того, у нижньому рядку вказаного направлення зазначено, що «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержант поліції Олег Кухарук», однак вказане є неправдивим, оскільки ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я ніхто не доставляв, а тому дане направлення не може вважатись допустимим доказом.

У зв`язку із частковим задоволенням клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2024 про виклик та допит свідків, в судовому засіданні 30.01.2024 було допитано в якості свідка ОСОБА_5 .

Зокрема, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 18.12.2023 у період часу з 18:00 год до 19:00 год, точного часу не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_1 , який попросив забрати його автомобіль. Коли він прийшов на місце події, працівники поліції вже складали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , та завіз ОСОБА_1 до його домогосподарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , залишивши там також автомобіль «Nissan Almera».

В судовому засіданні 30.01.2024 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 18.12.2023 він не керував транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, та не був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Також суду вказав, що жодних інших документів, у тому числі відповідних постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, інспектор поліції 18.12.2023 відносно нього не складав та не виносив, що, в свою чергу, свідчить про безпідставну вимогу працівника поліції, зважаючи, що він транспортним засобом не керував, проходити ним огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відтак, ОСОБА_1 просив суд провадження у справі № 141/945/23 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених у клопотанні від 11.01.2024.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , розглянувши матеріали справи №141/945/23, доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючимив автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, факт перебування особи в стані сп`яніння або факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п.п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту- Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП України.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно п.п.3-6 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Отже, основною ознакою суб`єкта правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, а об`єктивною стороною є керування транспортними засобами водієм в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснені інспекторами патрульної поліції відеозаписи події, яка відбулась 18.12.2023, та які долучено до матеріалів справи.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису MOV00008 від 18.12.2023, який розпочинається о 18 год 34 хв, убачається, що працівники поліції підходять до автомобіля «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , який був з вимкненим двигуном, на передньому водійському сидінні якого перебував ОСОБА_1 . При цьому, інспектором поліції жодної причини зупинки, визначених положеннями ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 не було повідомлено.

Також із відеозапису MOV00008 від 18.12.2023 убачається, що у зв`язку із вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, працівники поліції майже одразу почали пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння або за допомогою спецприладу «Drager Alcotest 6810», або у закладі охорони здоров`я «Оратівська ЛПЛ», або відмовитись від проходження огляду на визначення стану сп`яніння і на місці події, і в закладі охорони здоров`я, чим буде ним порушено п. 2.5 ПДР України.

В подальшому (вперше), відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці події за допомогою спецприладу «Drager Alcotest 6810», однак інспектор поліції знову запропонував йому варіанти проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою спецприладу «Drager Alcotest 6810», або у закладі охорони здоров`я «Оратівська ЛПЛ», або відмовитись від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, та в подальшому продовжив розмову з ОСОБА_1 .

Згодом, інспектор поліції знову запитав ОСОБА_1 щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів «...як скажете...», чим фактично вдруге погодився пройти такий огляд, тоді як інший працівник поліції знову почав роз`яснювати ОСОБА_1 його право на проходження огляду на визначення стану сп`яніння або за допомогою спецприладу «Drager Alcotest 6810», або у закладі охорони здоров`я «Оратівська ЛПЛ», або відмовитись від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, та попередив ОСОБА_1 за наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до п. 2.5 ПДР України, на що ОСОБА_1 відповів «..не знаю..».

В подальшому (втретє), інспектор поліції вказав: «.. Проходимо чи відмовляємось?... Якщо що, то відмовляємось, чисто по-нормальному, складу адміністративний протокол, направлю його в суд. Якщо по-нормальному, по-людськи, враховуючи що ви військовий, у військоматі працюєте, машину вилучати на арешт майданчик не буду, викличете тверезого водія з посвідченням водія, який напише мені зобов`язання, що він доставить транспортний засіб по вашому місцю проживання і не допусте вас до керування, до повного витверезення...», та знову запитав, чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, чи відмовляється, на що ОСОБА_1 відповів: «...як скажете.. я не понімаю…». Потім, інспектор поліції вказав: «…Якщо ви вживали, дійсно вживали, я бачу що ви, то смисл той огляд проходити, якщо ви вживали... І видно по вас, по жестах, і по обличчю, і запах відчутно добрий. Відмовляєтесь?, значить…».

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 все ж таки відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, та працівником поліції повідомлено, що за порушення п. 2.5. ПДР України відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адмінірастивне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (час запису 18:44-18:53).

Таким чином, за наслідками дослідженого в судовому засіданні відеозапису MOV00008 від 18.12.2023, суд доходить висновку, що інспектор поліції в ході спілкування із ОСОБА_1 спонукав останнього відмовитися від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці події, щоб фактично не проводити відповідний огляд в установленому законом порядку та взамін чого вказав, що не вилучатиме для поміщення на арештмайданчик належний ОСОБА_1 транспортний засіб (що також підтверджується матеріалами справи, а саме розписка-зобов`язання ОСОБА_5 від 18.12.2023 про доставлення транспортного засобу).

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд зауважує, що на жодному із долучених до матеріалів справи № 141/945/23 відеозаписах працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , та факт його зупинки працівниками поліції.

Таким чином, судом установлено, що доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема, автомобілем «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , а також факту його зупинки працівниками поліції 18.12.2023 не зафіксовано та суду не надано, що, відповідно, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 396487 від 18.12.2023 та усі інші складені документи, а саме: акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія у КНП «Оратівська ЛПЛ» від 18.12.2023 та диск з відеозаписами від 18.12.2023 року не можуть вважатись належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд зауважує, що покази ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні 30.01.2024, а також доводи, які викладені ним у клопотанні від 11.01.2024 про закриття провадження у справі, повністю узгоджуються із його поясненнями, які він надавав працівникам поліції 18.12.2023 під час оформлення адміністративних матеріалів та які зафіксовані на відеозаписі MOV00008 від 18.12.2023.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого водієм правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт керування ним транспортним засобом, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не є суб`єктом даного правопорушення (тобто водієм) та відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом), при цьому інспектор поліції сам спонукав останнього відмовитися від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці події, а тому провадження у справі № 141/945/23 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/945/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук