Справа № 757/3613/24 Суддя в суді першої інст. - Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/3037/2024 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Нечваля Я.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 /три/ роки, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 05.01.2024 року о 23 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Омельяновича-Павленка, 4, керував автомобілем Порш, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 472999 та № 476003 працівників поліції. При цьому, вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2023 року до нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП було застосовано адміністративне стягнення.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необгрунтованість та невмотивованість постанови, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Такі вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки грубим порушенням з боку працівників поліції ст. 266 КПК України.

Вказує, що наявним в матеріалах справи відеозаписом зафіксовано пропозицію пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки не довіряє приладу, при цьому поліцейські навіть не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, а ОСОБА_1 був позбавлений можливості пройти огляд самостійно, оскільки направлення на такий огляд йому вручено не було.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України є обґрунтованими.

Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2024 року серії ААД № 524711 о 23 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Порш, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудній камері працівника поліції та, про що, власноруч зазначено ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вказаних висновків, суд першої інстанції послався на сукупність зібраних та досліджених доказів, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 524711; направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 05.01.2024; постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП серія ЕНА № 1194676 від 05.01.2024 р.; довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; диском із відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння саме за допомогою приладу Драгер, проте не заперечував проти огляду в медичному закладі, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки наданими матеріалами підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко