Справа 682/1463/24
Провадження № 3/682/670/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року

Суддя Славутського міськрайонного суду

Хмельницької області Мотонок Т.Я.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Судом встановлено, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 237195 від 23.05.2024, 22.05.2024 близько 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , а саме ображала словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Вказані дії кваліфіковані за ч. ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що з сестрою ОСОБА_2 вона не розмовляє вже близько 5 років. Багато років тому вони з батьком за спільні кошти придбали сівалку. 22.05.2024 їй зателефонувала сестра ОСОБА_2 , яка почала вимагати повернути цю сівалку. На відмову віддати їй сівалку ОСОБА_2 почала ображати її словами нецензурної лайки. Для уникнення сварок за сівалку ОСОБА_1 прийшла до домогосподарства її сестри, яка проживає навпроти її будинку, та пошкодила сівалку, щоб через цю річ не виникало конфлікту. ОСОБА_1 зауважила, що використовувала слова нецензурної лайки у відповідь на образи сестри, з якою вони давно не спілкуються. Ніякого насилля у відношенні ОСОБА_2 вона не вчиняла, це була звичайна сварка.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 256 КУпАП встановлює перелік відомостей, які повинні бути вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Згідно вказаного Закону, сім`я, члени сім`ї особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або не прямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Членами сім`ї є особи, які проживають разом і (або) об`єднанні законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сестрами, тобто родичами, при цьому вони не проживають разом за однією адресою та не пов`язані спільним побутом та як зазначила ОСОБА_1 взагалі не спілкуються і мають неприязні стосунки протягом багатьох років.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, але як встановлено з матеріалів справи, а саме із пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , вони не проживають однією сім`єю, а сварка, яка виникла між ними, не пов`язана з домашнім насильством, а є наслідком неприязних стосунків між ними.

Судом встановлено, що між сестрами виник конфлікт, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено, оскільки з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що у них виник конфлікт на побутовому ґрунті.

Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Разом з тим, не у компетенції суду урегульовувати конфліктні ситуації між родичами у порядку норм КУпАП.

Зважаючи на вищенаведене, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства психологічного характеру.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно формулювати обвинувачення особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги усі встановлені факти у їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Мотонок Т. Я.