Провадження № 3/344/5875/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В. розглянувши матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий за статтею 122-4 КУпАП-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП залишив місце події.

Адмістративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 14 серпня 2024 року близько 17 години 03 хвилин по вулиці Подільська, 11 у місті Тернопіль водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 та будучи причетним до ДТП не зупинився та покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому судом роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовився та вказав, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 заперечив щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що справді у вказаний у протоколі час рухався по вулиці Подільська, 11 у місті Тернопіль, однак вказав, що місце події він не покидав, оскільки не відчув моменту зіткнення та саме тому продовжив рух. Крім того вказав, що на його транспортному засобі є механічні ушкодження, однак він їх побачив уже на наступний день після ДТП, що свідчить про його не винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Просив суд визнати його не винуватим та провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні матеріали справи приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 122 - 4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Вказані вимога ПДР не передбачає виключень крім випадку зазначеного в п. 2.10 «г» ПДР.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ст. 122-4 КУпАП за якою складено протокол.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і в даному випадку такий об`єкт наявний.

З об`єктивної сторони правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, які причетні до ДТП. На думку суду в даному випадку також наявна і об`єктивна сторона правопорушення оскільки ОСОБА_1 вжив умисних активних дій направлених на залишення місця ДТП та не виконав вимог п. 2.10 «а» ПДР України.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - загальний, а тому ОСОБА_1 , як водій автомобіля, є суб`єктом вчинення інкримінованого адмінправопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. У данному випадку, за наслідком дослідження дій ОСОБА_1 , які утворюють об`єктивну сторону правопорушення, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.122-4 КУпАП, повністю доведена:

даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №114385 від 19.08.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП залишив місце події;

наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому відображені події безпосередньо перед та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що водій ОСОБА_1 відчиняє двері власного автомобіля оцінюючи наслідки ДТП, а згодом покидає місце подій, даний відеозапис повністю відповідає обставинам, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями ОСОБА_2 , у яких останній зазначив, що 14.08.2024р. о 17 год. 13 хв. трапилась ДТП між його транспортним засобом та автомобілем ОСОБА_1 , який покинув місце події, що повністю відповідає зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам;

схемою місця ДТП від 14.08.2024 року із зазначенням переліку видимих пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП та якою підтверджено обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди;

протоколом огляду транспортного засобу від 19.08.2024 року без зазначених зауважень водія ОСОБА_1 в присутності якого проводився огляд, на якому зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортного засобу та яким підтверджено факт вчинення ДТП а тому і залишення місця події водієм ОСОБА_1 ;

На думку суду наведені докази у свої сукупності доводять факт залишення місця ДТП водієм ОСОБА_1 за обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не відчував моменту зіткнення, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення спростовуються вищенаведенеми письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписом, схемою місця ДТП, протоколом огляду транспортного засобу та розцінються судом як обраний водієм ОСОБА_1 спосіб захисту.

Таким чином дії водія ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення з метою забезпечення виконання вимог ст.1 КУпАП на водія ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією 122-4 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд обираючи зазначений вид адміністративного стягнення враховує поведінку водія ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, який усвідомлюючи, що вчинив ДТП та зухвало покинув місце її вчинення з метою уникнення від адміністративної відповідальності, поведінку останнього у судовому засіданні, який свідомо надавав неправдиві пояснення з метою уникнення від відповідальності та приходить до переконання про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у зв`язку з його м`ягкістю. При обранні виду стягнення судом враховано, що ОСОБА_1 вчинив грубе та повторне порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, суд покладає на водія ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 122-4, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук