КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 753/2271/24
провадження № 33/824/1725/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Кошель К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гаврика Антона Вікторовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року у складі судді Бондаренко М. С., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 грн неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

29.02.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Гаврик А. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівники поліції спровокували його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначив, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано, що о 02:28 год. працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та водночас говорить: "Ще один варіант, Ви можете відмовитися. Я Вам не забороняю відмовитися від проходження огляду". В даному випадку працівник поліції повідомив інформацію, яку не мав права повідомляти. Таким чином, працівники поліції грубо порушили норми чинного законодавства, спровокувавши ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Тому відмова ОСОБА_1 не є його внутрішнім волевиявленням, а є наслідком стороннього впливу працівників поліції, що не може тягнути за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та незаконно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гаврик А. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто саме на працівників поліції покладається обов`язок передати в суд всі матеріали, які стосуються адміністративного правопорушення, в тому числі й повний запис з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до ст.251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи містять належні та достатні докази, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №730046 від 16 січня 2024 року, в цей день о 02 год. 18 хв. в м. Києві по проспекту Миколи Бажана, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi Q5, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які в подальшому були зазначені в протоколі. Про перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував, повідомивши: "Я не сперечаюсь, я не правий", "Я вживав", " Я просто поїду додому, я знаю, що я п`яний", " Я 20 хвилин назад став батьком, для мене це велика радість", "Я визнаю, що я випив".

Вказані обставини слугували обґрунтованою підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також наявний відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Так на питання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, останній відповів : "Ні". На питання, чи поїде він з ними до лікаря-нарколога, останній відповів: "Ні".

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що повідомленням працівника поліції про те, що ОСОБА_1 може відмовитись від проходження огляду, останнього було фактично спровоковано від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 було повідомлено про його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній надав відповідь : "Та я знаю", роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду - складення протоколу за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху з подальшим розглядом справи в суді, проте останній відмовився від проходження огляду, пояснивши: " Я не хочу проходити".

Повідомлення поліцейського про те, що : "Ви можете відмовитись від проходження огляду, я не забороняю відмовитись від проходження огляду, Ви самі приймаєте рішення, санкція статті як за проходження огляду, так і за відмову в однакова, прийміть рішення", після якого ОСОБА_1 ще раз було наголошено на його обов`язку пройти огляд, а якщо він відмовиться, буде складено такий самий протокол, тільки пункт Правил дорожнього руху буде інший, не може бути розцінено судом як провокація до вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 надав чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду, яку поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом першої інстанції, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гаврика Антона Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк