Єдиний унікальний номер №943/2033/23
Провадження №3/943/45/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Буженка Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2023 року о 19 год. 29 хв. на вулиці Героїв Майдану в селі Задвір`я Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєному категорично заперечив, покликаючись на те, що він не керував транспортним засобом, за кермом якого їхав його знайомий ОСОБА_2 . Оскільки в ході святкування ОСОБА_1 дня народження своєї дочки, він випив пиво, а тому попросив знайомого поїхати своїм автомобілем у магазин, який погодився і сів за кермо автомобіля марки «MAZDA 6», а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Згодом поблизу магазину ОСОБА_3 зупинився поспілкуватися по телефону, вийшовши на вулицю. Під час цього ОСОБА_1 тимчасово пересів на водійське сидіння автомобіля з метою перевірки приборів на його передній панелі, оскільки не горіла задня фара. В цей час до нього підійшли працівники поліції, запідозривши в керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, однак вони не дали йому можливості повідомити про те, що він не є водієм. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав доводи свого захисника адвоката Буженка Ю.С. та подані ним письмові заперечення по справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Буженко Ю.С. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що подав суду письмові заперечення по справі. Зокрема, захисник покликався на відсутність у матеріалах справи жодних доказів на підтвердження факту керування його підзахисним транспортним засобом, чого працівниками поліції не доведено, а транспортний засіб перебував у нерухомому стані. Також ОСОБА_1 не повідомляв поліцейському про те, що він керував цим транспортним засобом. При цьому, захисник покликався на показання допитаного як свідка знайомого ОСОБА_1 , який в судовому засіданні підтвердив факт керування автомобілем саме ним. Крім того, як доказ не керування автомобілем ОСОБА_1 захисник також покликався на рішення Буського районного суду Львівської області від 11.03.2024 року по справі №943/7/24, яким скасовано постанову серії ЕАТ №8000989 від 23.10.2023 року за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, про що долучив копію вказаного судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак захисник наполягав на недоведеності факту керування транспортним засобом саме його підзахисним ОСОБА_1 . Також захисник звернув увагу суду на те, що адміністративний протокол не є беззаперечним доказом винуватості його підзахисного у скоєнні вищевказаного правопорушення, а також нескладення поліцейським акту огляду на стан сп`яніння, в якому були б зазначені ознаки такого стану особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як і незазначення такого акту в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, адвокат Буженко Ю.С. у судовому засіданні покликався на підробку поліцейським письмового направлення ОСОБА_1 у медичний заклад з метою визначення стану сп`яніння, оскільки туди внесено неправдиві відомості про доставлення поліцейським його підзахисного в медичний заклад, хоча він туди не доставлявся, а в матеріали справи свідчать про відмову ОСОБА_1 від поїздки в медичний заклад. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №338060 від 23.10.2023 не містить відомостей про роз`яснення прав і обов`язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також ненадання підзахисному можливості скористатися правовою допомогою. Також протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, який рапорт до нього додається, як і відсутність вказівки в протоколі на долучення до нього направлення ОСОБА_1 до медичного закладу. Таким чином, порушення поліцейськими процедури оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , неналежність і недопустимість долучених до справи доказів, незабезпечення безперервності відеозапису події, безпідставна поява поліцейських на місці події та незаконність їх звернення до ОСОБА_1 , що на думку захисника, вказують на відсутність підстав для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, оскільки в матеріалах справи не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутність доказів на підтвердження його вини, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №338060 від 23.10.2023, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис на відеокамеру. Також вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться письмовим направленням поліцейського ОСОБА_4 від 23.10.2023 до КНП Буська ЦРЛ для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , від чого він відмовився під відеозапис на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення також доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), із яких слідує, що працівники поліції на службовому автомобілі розвертаються та здійснюють зупинку транспортного засобу марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який сидів на місці водія вказаного автомобіля, чого він на відеозаписі жодного разу не заперечував і не спростовував. На початку спілкування із водієм ОСОБА_1 , поліцейська ОСОБА_5 повідомила йому причину зупинку, зокрема, що його зупинено за те, що не працює права фара та підсвітка заднього номерного знаку, показавши йому це на транспортному засобі, чого ОСОБА_1 не заперечував, після чого поліцейська ОСОБА_5 повідомила водію про винесення щодо нього за це постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, остання повідомила ОСОБА_1 , що під час спілкування із ним вона виявила ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора чи проїхати в медичний заклад, на що останній повідомив, що може з ними проїхати в медичний заклад, однак він сьогодні вживав, бо в його дочки день народження. Після повторної пропозиції поліцейської водій ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження запропонованого йому огляду на місці зупинки, після чого поліцейська ОСОБА_5 запропонувала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 також відмовився. Крім того, з указаного відеозапису події вбачається, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що є другом ОСОБА_1 (вони разом працювали), який близько 19 години два місяці тому зателефонував свідку з проханням завезти його з дому в магазин через те, що він сам не міг цього зробити, оскільки вживав алкогольні напої. Свідок погодився та під час поїздки автомобілем ОСОБА_1 змушений був зупинитися, оскільки задзвонив телефон і він вийшов на вулицю поговорити, а ОСОБА_1 присів за кермо автомобіля подивитися на датчики. У той час до них під`їхали працівники поліції, які сказали свідку відійти, щоби не нашкодити та надалі спілкувалися виключно з ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що працює на посаді інспектора СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області та наприкінці жовтня 2023 року вона разом із ОСОБА_4 перебували на службовому автомобілі в селі Задвір`я Золочівського району Львівської області. Виїжджаючи на головну дорогу, на зустріч повертав автомобіль Мазда 6, у якої не горіла права фара. Вони зупинили його, а також в подальшому встановлено, що не горить підсвітка заднього номерного знаку. Відкрилася водійська дверка, де сидів Терентій, якому було запропоновано перевірити технічну спроможність. Там ще стояв інший чоловік на ім`я ОСОБА_7 біля магазину. При цьому, свідок зауважила, що водій ОСОБА_8 поводився розгублено і схвильовано. В ході спілкування від нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота. Спершу він не заперечував, а потім відмовився від огляду на стан сп`яніння згідно п. 2.5 ПДР, після чого нею роз`яснено наслідки водію. Під час завершення першої відеофіксації до них підходив чоловік біля магазину. Водій стверджував, що приїхав до магазину забрати свого товариша на ім`я ОСОБА_7 , наскільки пригадує свідок. Водій зупинився біля магазину, де вже стояв свідок (пан ОСОБА_7 ).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що працює на посаді старшого інспектора СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області та наприкінці жовтня 2023 року він разом із ОСОБА_5 патрулювали на службовому автомобілі в селі Задвір`я Золочівського району Львівської області. Виявивши та зупинивши транспортний засіб марки Мазда, до водія якого підходила ОСОБА_5 , який мав технічну несправність освітлення. Також у водія виявлено ознаки алкоголю та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що водій відмовився, після чого складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази суд вважає об`єктивними, логічними та послідовними, що спростовують висловлені стороною захисту в судовому засіданні заперечення, які не знайшли свого підтвердження у ході розгляду цієї справи.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеозапис.

Натомість, суд вважає необгрунтованими покликання захисника ОСОБА_9 , як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки оглянутим у судовому засіданні відеозаписом події об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , після зупинки працівниками поліції керованого ним транспортного засобу, перебував за кермом автомобіля марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сидячи на місці водія вказаного автомобіля, чого він на відеозаписі жодного разу не заперечував і не спростовував. На початку спілкування із водієм ОСОБА_1 , поліцейська ОСОБА_5 повідомила йому причину зупинку, зокрема, що його зупинено за те, що не працює права фара та підсвітка заднього номерного знаку, показавши йому це на транспортному засобі, чого ОСОБА_1 не заперечував і жодного разу не повідомляв про те, що транспортним засобом керувала інша особа, зокрема, його знайомий ОСОБА_2 .

При цьому, показання свідка ОСОБА_6 суд вважає необ`єктивними, оскільки вони спростовуються відеозаписом події, з якого об`єктивно слідує, що працівники поліції на службовому автомобілі розвертаються та здійснюють зупинку транспортного засобу марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який один перебував у салоні вказаного автомобіля. Більше того, як вбачається з відеозапису події, що у той час, коли вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухається і зупиняється на вимогу поліцейського, у цей час свідок ОСОБА_6 перебував поза автомобілем, який зупиняється на вулиці поблизу магазину.

Також, на думку суду, не заслуговує на увагу версія сторони захисту про керування транспортним засобом знайомим ОСОБА_1 ОСОБА_6 , оскільки така спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, де ні ОСОБА_1 , ні його знайомий ОСОБА_6 такого поліцейським не повідомляли та на місці пригоди не спростовували факту керування автомобілем саме правопорушником, а не іншою особою.

Крім того, допитані в якості свідків у судовому засіданні поліцейські ОСОБА_5 і ОСОБА_4 повідомили про керування транспортним засобом марки «MAZDA 6» виключно ОСОБА_1 , а не іншою особою. Також ОСОБА_1 повідомляв їм, що приїхав під магазин забрати свого товариша ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_1 зупинився поблизу магазину, де вже стояв свідок ОСОБА_7 .

Також суд вважає помилковими покликання захисника ОСОБА_9 на рішення Буського районного суду Львівської області від 11.03.2024 року по справі №943/7/24, яким скасовано постанову серії ЕАТ №8000989 від 23.10.2023 року за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки вказаним судовим рішенням не спростовано саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а натомість згадане рішення свідчить лише про недоведеність вини останнього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відтак, суд вважає безпідставними покликання захисника ОСОБА_9 , як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що його підзахисний не керував транспортним засобом, оскільки такі доводи спростовуються вищенаведеними матеріалами та фактичними обставинами справи.

Крім того, суд вважає помилковими доводи захисника ОСОБА_9 , як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що поліцейськими не було складено акту огляду на стан сп`яніння, в якому були б зазначені ознаки такого стану особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такий складається виключно у випадку проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду під відеозапис, чого сторона захисту не заперечує.

Зокрема, приписами пункту 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про неправомірні дії поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , про що також свідчить відсутність зі сторони захисту будь-яких скарг на дії поліцейських у встановленому законом порядку. Відтак, суд вважає помилковими доводи захисника про порушення поліцейськими встановленої законодавством процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Інші доводи захисника Буженка Ю.С., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відтак, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеозапис.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним, спрямованим на виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос