Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/438/24

Номер провадження: 3/511/347/24

"02" лютого 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А. В розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 004968, 25 січня 2024 року о 11 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, а саме: неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в громадському місці біля зупинки та магазину села Кам`янка Роздільнянського району Одеської області, палила тютюнові вироби, своїми діями вчинила правопорушення, передбачене статтею 175-1 КУпАП.

Позиція учасників розгляду справи.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суддя прийшла до наступних висновків.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Диспозиція статті 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Стаття 12 КУпАП визначає, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Разом з цим, як встановлено під час розгляду матеріалів справи, на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, ОСОБА_2 досягла шістнадцятирічного віку, що у свою чергу виключає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП.

Так, стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності з положеннями статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі встановлених обставин, суддя вважає необхідним у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП.

Керуючись статтями 12, 33, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 184 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук