справа № 631/104/24
провадження № 3/631/166/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Красноградського РВП ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Красноградського РВП ГУНП в Харківській областідля розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 556617 від 29 січня 2024 року вбачається, що 14 січня 2024 оку, близько 10 години 52 хвилин ОСОБА_1 , котра мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме розпивала спиртні напої разом зі співмешканцем за своїм місцем мешкання на очах у дітей, які були в цей час без догляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 для розгляду адміністративного матеріалу не з`явилася, через канцелярію суду надала письмові пояснення, де фактично зазначила, що вину не визнає.

Суддя, вивчивши пояснення особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона правопорушення.

Виходячи з цього, склад адміністративного проступку можна визначити як сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, що унормовано ч. 2 ст. 251 КУпАП.

З аналізу наведених норм убачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 556617 від 29 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного проступку за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Встановлення ознак об`єктивної сторони дає змогу з`ясувати наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, належно кваліфікувати адміністративний проступок, а також розмежувати його від інших адміністративних правопорушень.

Отже, однією із обов`язкових складових є зазначення у протоколі суті адміністративного правопорушення.

Іншими словами, посадова особа має чітко вказати у протоколі діяння, що інкримінується потенційному правопорушнику, передбачене чинним законодавством і за порушення якого настає адміністративна відповідальність, у даному випадку за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Тобто, зазначити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тому суд, має ретельно з`ясовувати у чому саме полягали названі у зазначеній нормі закону порушення; норми яких правил, інструкцій не виконано.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ№ 556617 від 29 січня 2024 року не містить посилань на нормативно-правові акти, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, норми яких правил, інструкцій не виконано.

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 556617 від 29 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП було направлено для належного оформлення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії Серії ВАВ № 556617 від 29 січня 2024 року не зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник.

На виконання постанови судді 06 лютого 2024 року ПОГ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції О. Дружиніним було надано рапорт від 12 березня 2024 року, копію актів обстеження умов проживання від 07 та 20 лютого 2024 року, та копію рішення виконавчого комітету Старовірівської Сільської ради про відібрання дітей від 08 лютого 2024 року, тобто документи складені після складання протоколу.

У той же час, постанова судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року про направлення адміністративного матеріалу для належного оформлення виконана не була, недоліки, визначені суддею, не усунуто.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

З аналізу зазначених норм права випливає, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення адміністративного проступку, а саме, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків. При цьому, ухилення від виконання обов`язків можливе у трьох різних проявах, а саме, ухилення від забезпечення дитині необхідних умов життя, ухилення від забезпечення дитині необхідних умов навчання та ухилення від забезпечення необхідних умов для виховання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, при викладенні об`єктивної сторони правопорушення, уповноважена посадова особа, яка склала протокол, зазначила, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, проте, що саме вона не виконує, посадова особа, що склала протокол, не зазначила.

Відтак є неможливим дійти однозначного висновку про те, яке діяння інкриміновано особі, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у чому саме полягає невиконання ОСОБА_1 обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини.

Резюмуючи викладене, суддя доходить висновку, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, ПОГ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції О. Дружиніним у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 556617 від 29 січня 2024 року, належним чином не викладено опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що міститься у диспозиції зазначеної норми, і у порушенні вимог якої обвинувачується ОСОБА_1 .

Зазначена неоднозначність позбавляє ОСОБА_1 можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться суддею лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За вимогами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, і постанову про закриття справи.

За ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

В зв`язку з викладеним, суддя вважає за необхідне закрити провадження справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 10, 184, 245, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко