Справа № 629/6803/23
Номер провадження 3/629/15/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол, в якому вказано, що 13.11.2023 року о 16:15 в м.Лозова по вул.Машинобудівників водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя в Лозівській ЛНЛ водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №288802, акт огляду, направлення, довідку, постанову та диск.

В судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Науменко В.В. зявилися, заперечували проти притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, в стані спяніння не знаходився.

Також адвокатом надано письмові заперечення, в яких він вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністаративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, дана особа не порушувала ПДР України, не була зупинена працівниками поліції, не відмовлялася від проходження медичного огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров"я, тобто немає складу правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 наполягав на тому, що особа не може бути зупинена, якщо вона не керувала транспортним засобом, доказів керування ОСОБА_1 автомобілем чи його знаходження на водійському сидінні не надано. Адвокат наполягав на тому, що інспектором не пропонувалося ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки та в медичному закладі, від огляду відмови не було, свідки не залучалися. Також, адвокатом було зазначено про відсутність суб"єктивної сторони правопорушення, оскільки умислу в діях ОСОБА_1 не було, транспортним засобом не керував, від проходження огляду не відмовлявся. Зважаючи на вище вказане, адвокат просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 . Жодних доказів суду не було надано на підтвердження факту керування та відмови від проходження огляду на стан сп?яніння.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто

чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ч. 2 ст.130 КУпАП визначена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, та визначено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та визначено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Субєктом правопорушення за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом, однак всупереч протоколу, наданого працівниками поліції, в якому зазначено, що водій

керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, працівниками поліції не надано жодних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 .

Згідно п.3 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Як вбачається з п.5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При дослідженні відеозапису було встановлено, що на відео, розташованих на диску, відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , крім того, жодної пропозиції пройти медичний огляд працівниками поліції озвучено не було, весь запис стосується складення постанови за ч.4 ст.126 КУпАП, моменту складення протоколу за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також складення акту та направлення на відео не зафіксовано.

З відеозапису неможливо встановити обставини події, про які вказано в протоколі, неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 автомобілем та відмову його від проходження огляду.

Згідно положень розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Так, в протоколі в графі «До протоколу додається» вказано:відеозапис, направлення. З вказаного неможливо встановити, який саме відеозапис мав на увазі працівник поліції.

Враховуючи вище вказане, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , суддя вважає, що в даній справі відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості, які викликають сумніви, та унеможливлюють встановлення достовірності фактичних обставин справи, беручи до уваги заперечення адвоката та пояснення ОСОБА_1 , з урахуванням переглянутих відеозаписів, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, ч. 1 ст.247, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Каращук