Провадження № 3/641/660/2024Справа №: 641/816/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участі секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Зеленського С.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПП "Стройприват", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшли для розгляду адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_2 (протоколи про адміністративне правопорушення: серії АПР18 № 521212 від 31.01.2024 року, серії АПР18 № 521211 від 31.01.2024 року).

В судовому засіданні адвокат Зеленський С.В. подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначає, що в діях ОСОБА_2 , що стались 31.01.2024 року, не було ознак домашнього насильства. У сім`ї сталась побутова сварка, конфлікт, який працівники поліції необґрунтовано кваліфікували як домашнє насильство психологічного характеру. Просить врахувати, що ОСОБА_2 є особою, що хворіє на цукровий діабет, працевлаштований, забезпечує сім`ю, однак його син не працює, знаходиться на його утриманні, в зв`язку з чим у сім`ї виникають конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначає, що суперечки у сім`ї виникають часто, її колишнього чоловіка майже все не влаштовує, він постійно чіпляється з претензіями до неї та їх сина. Коли ввечері 31.01.2024 року вона прийшла з роботи додому, у ОСОБА_2 з сином вже виникла суперечка, яка в подальшому переросла у погрози та висловлювання нецензурного характеру на адресу сина. Щоб уникнути конфлікту, син намагався вийти з дому на прогулянку з собакою, на що ОСОБА_1 відреагував агресивно, не випускав сина з дому, висловлювався на його адресу нецензурно, намагався вдарити ботинком. Вона заступилась за сина, тоді ОСОБА_2 став і на її адресу висловлюватись нецензурною лайкою, ображати. Оскільки такі конфлікти з боку ОСОБА_2 носять системний характер, поведінка ОСОБА_2 викликала занепокоєння, тому син викликав патрульну поліцію. Також зазначає, що внаслідок таких дій колишнього чоловіка її психічному стану завдана шкода, її психіка є нестабільною, за призначенням лікаря вона вживає лікарські засоби для заспокоєння. Крім того, потерпіла у судовому засіданні на посилання адвоката про те, що це був тільки сімейний конфлікт, зауважила, що за наслідками таких конфліктів минулого разу вона потрапила до реанімації.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у вставленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 31.01.2024 року о 20 год. 40 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу останньої, чим вчинив умисні дії психологічного характеру та завдав їй психологічне страждання, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 31.01.2024 року о 20:40 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своїм сином ОСОБА_3 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу останнього, чим вчинив умисні дії психологічного характеру та завдав йому психологічне страждання, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 .

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 521212 від 31.01.2024 року; серії АПР18 № 521211 від 31.01.2024 року, заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 31.01.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 31.01.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кожного з потерпілих, записами з нагрудних камер поліцейських.

З урахуванням системного аналізу вказаних доказів, суд дійшов висновку про те, що 31.01.2024 року ОСОБА_2 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3 умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, що підпадає під ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, клопотання адвоката Зеленського С.В. про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_2 , з метою виховання та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про закриття провадження залишити без задоволення.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 05.04.2024 року.

Суддя С. О. Ященко