Справа № 276/2719/23
Провадження по справі № 3/276/93/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 4 Житомирського РУП ГУ НП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

25.12.2023 року о 18 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав словами нецензурної лайки, погрожував вигнати з будинку, чим могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується результатами перевірки статусу відстеження відправлення Укрпошти про вручення відправлення особисто 02.01.2024 року, про причину неявки суд не повідомив. Він достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, що засвідчив своїм підписом у протоколі, однак, незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказаною постановою також підтверджується, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі постанови Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2023 року.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №552709; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.12.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.12.2023 року; рапортом поліцейського від 26.12.2023 року; копією постанови Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2023 року по справі №276/1496/23.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, доведена у повному обсязі. Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, проте на шлях виправлення не став та повторно вчинив правопорушення, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 173-2 ч.2, 245, 280, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення за санкцією частини 2 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя: Д.О. Бобер