ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/50/24 Справа № 175/5959/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

прокурора - Мануйленка І.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - адвоката Заворотного А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП " ОСОБА_1 ", лікар, виборна посада - депутата 8 скликання Підгородненької міської ради, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в порушення вимог ч.1 ст.28 Закону "Про запобігання корупції" 21 грудня 2022 року не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів на 21 черговій сесії 8 скликання Підгородненської міської ради під час розгляду розділу 1 «Про фінансово-бюджетні питання» порядку денного до якого входило питання № 1.8. «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги роз`яснення, які викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією"№ 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, що, на думку ОСОБА_1 , стало наслідком ухвалення незаконного судового рішення.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених у зазначеному Листі, "для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття "реальний конфлікт інтересів", згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом (наприклад, зборами суддів відповідного суду). Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, тобто виборного колегіального органу, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Те саме випливає з положень ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування", які регламентують питання, що вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, тобто колегіальним органом. Іншими словами, у разі якщо, наприклад, депутат місцевої ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосує за погодження самого себе до складу виконавчого органу міської ради та погодження призначення себе на посаду заступника міського голови, він одноособово не приймає такого рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням та прийняттям рішення. Голосування депутата за формування виконавчого органу є його обов`язком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень. Одночасно право депутата бути обраним до складу виконавчого органу прямо встановлене ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Із цього випливає, що право бути обраним до складу виконавчого органу є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням його приватного інтересу. З обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування такій особі разом з комплексом інших прав та повноважень делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради".

Крім того апелянт вважає, що судом першої інстанції було проігноровано положення абз.3 п.6 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", де визначено, що преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських. Селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

На підставі, в т.ч. вказаної вище Постанови КМУ, на засідання Підгородненської міської ради (колегіального органу) було винесено проект рішення "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог". Вказаним проектом рішення передбачалось встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог міському голові, заступникам, секретарю міської ради, керуючого справами виконавчого комітету та працівникам міської ради. Тобто вказане рішення стосувалось всіх працівників та посадових осіб Підгородненської міської ради.

Пунктом 5 рішення Підгородненської міської ради від 21.12.2022 року № 1845-21/8 "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог" міська рада вирішила та уповноважила міського голову здійснювати, надавати та встановлювати надбавки, премії, матеріальну допомогу, а не депутатів міської ради.

ОСОБА_1 вважає, що вона своїм голосом, як депутат Підгородненської міської ради (колегіальний орган), не вирішувала питання безпосередньо нарахування та виплати надбавок, премій та матеріальних допомог своєму своєму чоловікові- ОСОБА_2 , а виключно проголосувала в складі колегіального органу - про структуру оплати праці за такими статтями видатків для працівників Підгородненської міської ради, що не заборонено законом та не свідчить про реальний конфлікт інтересів.

Крім того, на думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції було порушено норми процесуального права. Так, у постанові суду зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 1362 від 26.09.2023 року, протоколом 21 чергової сесії міської ради 8 скликання, рішенням від 21.12.2022 року за № 185-21/8 та іншими матеріалами справи. Проте не зазначено, якими саме доказами, окрім вказаних судом, та судом такі докази не досліджувались.

Вказує, що судом не перевірено докази, надані стороною обвинувачення. При цьому, стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_2 отримував будь-яку надбавку, матеріальну допомогу чи премію на підставі рішення від 21.12.2022 року за № 1845-21/8. Отже, реальний конфлікт інтересів міг мати місце за умови, якби ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні на всіх етапах, а також якщо існуюча суперечність між наявним приватним інтересом та її представницькими повноваженнями безпосередньо вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття розпорядження міського голови (за наявності такого) при визначенні розміру та виплаті надбавок, премій та матеріальних допомог її чоловікові ОСОБА_2 , однак таких дій вона не вчиняла.

Тому, на думку апелянта, наявність реального конфлікту інтересів та його змісту, не доведена належними та допустимими доказами.

Прокурор Мануйленко І.М. подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що наявність обізнаності ОСОБА_1 щодо необхідності дотримання вимог ЗУ "Про запобігання корупції" підтверджується Регламентом Підгородненської міської ради.

Згідно за ст. 35-1 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Необхідність дотримання вимог антикорупційного законодавства передбачена ст.59-1 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", яка передбачає, що депутат міської ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, відповідному колегіальному органу та не бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Вищезазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином обізнана про необхідність неухильного дотримання вимог щодо врегулювання конфлікту інтересів, що свідчить про наявність в діях умисної форми вини.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Приватний немайновий інтерес ОСОБА_1 проявляється в отриманні чоловіком надбавки, оскільки прийняте рішення стосується оплати праці ОСОБА_2 .

Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 є суперечність між її приватним немайновим інтересом, зумовленим отриманням надбавки її чоловіком, як заступником міського голови та її представницькими повноваженнями, як депутата Підгородненської міської ради, яка представляє інтереси громади, що впливає на її об`єктивність та неупередженість на 21 сесії 8 скликання розгляду розділу 1 порядку денного "Про фінансово-бюджетні питання", до якого входило питання за № 1.8 "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог".

Разом з цим, ОСОБА_1 надано перевагу приватному інтересу (близької особи) та незважаючи на пряму заборону віддано свій голос заради її приватного інтересу, що безпосередньо впливає на її неупередженість та об`єктивність під час голосування на засіданні міської ради.

Крім того прокурором зазначено про те, що з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП не сплинули та про законність підстав для проведення УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення, проведення перевірки та та складання протоколів за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Заворотний А.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Мануйленко І.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП:

1. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Мотивуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції посилався на положення законів України «Про запобігання корупції», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про місцеве самоврядування», Методичні рекомендації Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 року № 13 "щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції", а також на досліджені у судовому засіданні і наведені в судовому рішенні письмові докази, зокрема на: Рішення 1 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про початок повноважень депутатів Підгородненської міської ради" від 01.12.2020 року, протокол 21 чергової сесії міської ради 8 скликання, Рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 21.12.2022 року № 1845-21/8, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 1362 від 26.09.2023 року.

Згідно з Рішенням 1 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про початок повноважень депутатів Підгородненської міської ради» від 01.12.2020 року було розпочато повноваження депутатів Підгородненської міської ради 8 скликання, серед яких і ОСОБА_1 (а.с.43-44).

Рішенням 7 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради від 15.07.2020 року ОСОБА_2 затверджено на посаді заступника міського голови (а.с. 45).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про шлюб № 3 від 13.07.2023 року, ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 47-49).

Згідно Протоколу 21 чергової сесії міської ради 8 скликання від 21.12.2022 року та Рішення 21 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 21.12.2022 року № 1845-21/8, під час сесії депутатами було розглянуто розділ 1 порядку денного «Про фінансово бюджетні питання», до якого входило питання 1.8. «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», згідно якого встановлюється надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу та вислугу років заступнику міського голови, старості, секретарю ради, керуючому справами виконавчого комітету, працівникам міської ради, в тому числі керівникам самостійних відділів, які мають статус юридичних осіб та обслуговуючого персоналу.

Відповідно до списку присутніх депутатів Підгородненської міської ради, які приймали участь в роботі засідання 21 сесії 8 скликання від 21.12.2022, ОСОБА_1 була присутня на засіданні (а.с. 13-25).

Відповідно до п.п."б" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", серед суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати, депутати Верховної ради Автономної республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські селищні міські голови.

Отже суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з моменту визнання її повноважень відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а отже вона є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Положеннями абз.2 пункту 6 Постанови Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» №268 від 09.03.2006 року (зі змінами станом на 21.12.2022 року) передбачено, що преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Відповідно до протоколу 21 чергової сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 21.12.2022 року, депутатами під час чергової сесії було розглянуто розділ 1 порядку денного "Про фінансово -бюджетні питання", до якого входило питання 1.8 "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог", відповідно до якого встановлюється заступнику міського голови, старості, секретарю ради, керуючому справами виконавчого комітету, працівникам міської ради, у тому числі керівникам самостійних відділів, яка мають статус юридичних осіб та обслуговуючого персоналу, надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу та вислугу років.

Рішенням 21 сесії 8 скликання від 21.12.2022 року № 1845-21/8 "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог", міському голові (відповідно до п.5.4) було доручено встановлювати особам, зазначеним в п. 5.1. (заступникам міського голови, старості, секретарю ради та інш.) надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням доплат за ранг посадової особи місцевого самоврядування та вислугу років. Рішення набуває чинності з 01.01.2023 року і діє до 31.2023 року.

Згідно пунктів 2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом частини першої статті 1 цього Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Таким чином, реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що депутат 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , не пізніше наступного робочого дня з моменту участі у розгляді розділу 1 «Про фінансово-бюджетні питання», до якого входило питання № 1.8. «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», відповідно до якого встановлюється розмір надбавки за високі досягнення у праці її чоловіку, як заступнику міського голови, а саме: 22.12.2022 року, публічно не повідомила колегіальний орган, а саме Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник на 21 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Приватний немайновий інтерес ОСОБА_1 полягає в отриманні її чоловіком надбавки, оскільки прийняте рішення стосується оплати праці ОСОБА_2 . Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечності між її приватним немайновим інтересом особи (зумовлений отриманням надбавки її чоловіком, як заступником міського голови) та її представницькими повноваженнями (депутата Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яка представляє інтереси громади), які впливають на її об`єктивність та неупередженість під час розгляду розділу 1 порядку денного «Про фінансово-бюджетні питання», до якого входило питання за № 1.8 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог».

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки наявний реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає у суперечності між приватним немайновим інтересом ОСОБА_1 , зумовленим отриманням надбавки її чоловіком, як заступником міського голови та її представницькими повноваженнями, як депутата Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яка представляє інтереси громади, що впливає на її об`єктивність та неупередженість на 21 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області під час розгляду розділу 1 порядку денного "Про фінансово-бюджетні питання", до якого входило питання за № 1.89 "Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог".

При цьому, згідно листа Управління документообігу та контролю Національного агентства з питань запобігання корупції №2393 від 13.09.2023 року, ОСОБА_1 до Національного агентства з повідомленням про реальний конфлікт інтересів - не зверталась (а.с. 55,57).

Отже висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, є обґрунтованими, належним чином мотивованими, підтверджуються сукупністю зібраних, досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом належних і допустимих доказів, які у своїй сукупності свідчать про те, що депутат 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. "б" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на яку поширюються вимоги цього Закону, діючи в межах своїх повноважень, але маючи приватний немайновий інтерес, в порушення п.п.1,2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», публічно не повідомила колегіальний орган, а саме Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник на 21 сесії 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області під час участі у розгляді питання розділу 1 "Про фінансово-бюджетні питання", до якого входило питання № 1.8 "про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог", відповідно до якого встановлюється розмір надбавки за високі досягнення у праці її чоловіку - ОСОБА_2 , як заступнику міського голови, чим порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Обґрунтування апеляційних вимог в даному випадку не свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 у будь-якому випадку мала б діяти відповідно до вимог ч.1 ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно із якою депутат міської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто вона мала можливість у передбачений законом спосіб, шляхом відповідного повідомлення про реальний конфлікт інтересів, усунути цей конфлікт, а також мала можливість не голосувати за вказане рішення, такі дії виключали би склад зазначеного правопорушення.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 року № 13, де у п.2.5 зазначено, що при потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень.

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Неповідомлення про потенційний та реальний конфлікт інтересів, вчинення дій/прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою відповідальність, підстави та види якої викладено в розділі «Відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та обмежень щодо запобігання корупції.

З огляну на викладене, доводи апелянта на те, що судом першої інстанції не було встановлено наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів; що безпосереднє надання та здійснення надбавок, премій і матеріальних допомог працівникам Підгородненської міської ради мав здійснювати міський голова, а не депутати міської ради - є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року - не є релевантними до обставин цієї справи.

За наведених обставин апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та не вбачає правових підстав, передбачених ст.247 КУпАП, для закриття провадження у справі.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1 700 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО