Дата документу 01.04.2024Справа № 554/2625/24
Провадження № 3/554/809/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Полтавській області (адреса: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4, код ЄДРПОУ - 44057192) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера ТОВ ФІРМА «СЕРВІСТРАНЗИТ», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол за те, що вона працюючи на посаді головного бухгалтера ТОВ ФІРМА «СЕРВІСТРАНЗИТ», порушила порядок ведення податкового обліку, а саме: п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 8. 1, п. 8.2, п. 8.4 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, в частині не повного відображення інформації в звіті за формою № 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність», пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання" затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20, Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 р. № 39, в Результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 24553, п.198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 303276 грн., п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, пп. 69.1 п. 69, п. 89 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, зокрема несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 8766,05 грн., п. 1.201.1, 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, не складалися і не реєструвалися в ЄРПН податкові накладні на суму податкового зобов`язання 183768 грн., підстави визначення якого передбачено у п. 198.5 ст. 198 ПК України. Штрафна санкція 3400 гривень, п.п. 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального, ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик на офіційну електронну пошту за місце роботи останньої та опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляла, жодних клопотань чи заяв від неї не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків:

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу №1854 від 06.03.2024 року, датою вчинення адміністративного правопорушення вказано 06.03.2024 року. Згідно акту документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи від 06.03.2024 року №2366/16-31-07-01-02/23557490, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 163-1 КУпАП, були вчинені в періоди: 2021 рік; вересень 2020 року; лютий 2022 року; вересень 2023 року. Таким чином, 06.03.2024 року є не датою вчинення адміністративного правопорушення, а датою виявлення вказаного правопорушення.

Аналіз вимог діючого законодавства, дає підстави стверджувати, що триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Як випливає з акту перевірки від 06.03.2024 року № 2366/16-31-07-01-02/23557490, на підставі якого складено протокол № 1854 від 06.03.2024 року, порушено порядок ведення податкового обліку, а саме: не повне відображення інформації в звіті за формою № 20-ОПП; занижено податок на прибуток; занижено податок на додану вартість; несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні; не складалися і не реєструвалися в ЄРПН податкові накладні; не забезпечено з вини розпорядника акцизного складу своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого.

Суд зауважує, що строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Вказана правова позиція, викладена також в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18).

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також, згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не може встановлюватись у справах, у яких провадження закривається.

Таким чином, суд позбавлений можливості розглянути відповідний адміністративний матеріал у встановлений в ч.2 ст. 38 КУпАП строк, з`ясувати обставини, викладені в ст. 280 КУпАП, та притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскільки на момент розгляду адміністративного матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП минуло більше трьох місяців з дня вчинення цього правопорушення, тобто минув строк, передбачений статтею 38 цього Кодексу, вказане адміністративне правопорушення не є триваючим, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, встановлених у ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 38, 163-1 ч.1, 247, 256, 272, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна