ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3775/23 Номер провадження 33/814/408/24Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шапошник Р.Ф., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 3 (три) роки, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.06.2023 року о 16 год. 25 хв., в м. Кременчуці по вул. Кривушанській, буд. 10 керував транспортним засобом «Mitsubishi ASX» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу на постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 листопада 2023 року, в якій просить скасувати рішення та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що про судове засідання не повідомлявся, судом повістки направлялися на адресу, де не зареєстрований, оголошення на сайті Автозаводського районного суду не публікувалося, тому не міг бути обізнаний про розгляд справи. 26.11.2023 року дізнався через електронний портал «Дія», після цього уклав з адвокатом договір про надання правової допомоги, після ознайомлення з матеріалами справи, після чого 01.12.2023 року ним була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні під час розгляду справи, про постанову про адміністративне правопорушення дізнався 26.11.2023 року, тому подана ним 01.12.2023 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2023 року о 16 год. 25 хв., в м. Кременчуці по вул. Кривушанській, буд. 10 керував транспортним засобом «Mitsubishi ASX» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів.

На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 434061 від 04.06.2023 (а.с.1); даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2023 складеного о 17:00 годині, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 3), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5),довідками, відповідно до яких ОСОБА_1 протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння(а.с.6); даними відеофайлу, де зафіксовано обстановку на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Також судом встановлено, що диспозиція ч.3 ст. 130 КУпАП передбачає «відповідальність за дії, передбачені ч.1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння». До матеріалів справи не додано доказів, які підтверджували б, що ОСОБА_1 двічі протягом року, був притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Таким чином, судом першої інстанції дії ОСОБА_1 були перекваліфіковані на ч.2 ст. 130 КУпАП.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною другою статті 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння або його відмови від проходження відповідного огляду.

Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їжджають до автомобіля Mitsubishi ASX» д.н.з. НОМЕР_1 , виходять із службового автомобіля і прямують до нього. Після цього відбувається розмова із чоловіком, що вийшов із вказаними автомобілями. В ході спілкування було встановлено, що цей чоловік ОСОБА_1 однак на твердження поліцейського щодо керування ОСОБА_1 даним автомобілем, останній неодноразово наголошував, що він не керував натомість перебував на пасажирському сидінні в якості пасажира, а після приїду працівників поліції пересів за кермо.

Із даного відеозапису та наявних у справі доказів не вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi ASX» д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (п.65).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, вищенаведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення керування особою транспортним засобом.

З огляду на викладене, за відсутності доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 листопада 2023 року скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин