Справа № 496/1361/24
Провадження № 3/496/1058/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм В/ч НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч.2, ст. 126 ч.5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2024 року о 23:08 год, ОСОБА_2 на а/д Київ-Одеса траса М-05 452км с. Дачне Одеського району Одеської області, в порушення п. 2.9 а, п. 2.1 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Hyundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння (що підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2024, згідно якого вміст алкоголю складає 0,80‰).

При цьому керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1, ст. 126 ч.5 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, згідно з результатами тесту № 1196 від 31.01.2024 року, вміст алкоголю складає 0,80‰, з чим він погодився.

Згідно п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з цим, ОСОБА_2 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року №947/15816/23, тобто без посвідчення водія.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 733139, ААД № 733140 від 31.01.2024 року, якими зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративних правопорушень;

- довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області, з якої вбачається, що згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 10.07.2023 року № 947/15858/23, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років;

- довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області, з якої вбачається, що згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року № 947/15816/23, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,80%, а також корінцем до акту огляду;

-оглянутими відеозаписами, на яких зафіксовані події викладених адміністративних правопорушень.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, однак його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на повторне, протягом року вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння; за ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкцій, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років.

При цьому суд не вбачає за можливе застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося зокрема в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 126, 130, 247, 251, 268, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення:

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

-за ст. 126 ч. 5 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина