Справа № 346/7169/23
Провадження № 33/4808/512/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Попп А.М., розглянувши в режимі відеозв`язку справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Коломийського міськрайонного суду від 2 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 30.11.2023 року о 01:56 год. в с. Королівка, по вул. Мазепи, 57, Івано-Франківської області, керував автомобілем «Peugeot 206», номерний знак " НОМЕР_1 ", перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу Alkotest "Drager 6820", результат: 1.62 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Попп А.М. вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що справа неодноразово відкладалася через неодноразові клопотання зі сторони захисту, в тому числі і про зупинення провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в ЗСУ. Ппостановою суду було відмовлено в клопотанні про зупинення провадження в справі. Апеляційний суд відмовив у відкритті провадження у справі. Однак, 2.04.2024 року суддею першої інстанції винесена постанова про визнання останнього винним за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення. Виникає ряд запитань, у тому числі, що було предметом розгляду у вказаному судовому засіданні, яким чином та які докази винуватості ОСОБА_1 досліджувалися, оцінювалися у судовому засіданні, на якій підставі винесена постанова щодо винуватості останнього у справі, враховуючи ту обставину, що станом на 2.04.2024 року ця справа знаходилась в Івано-Франківському апеляційному суді. Вважає, що розгляд справи без участі ОСОБА_1 порушило його право на захист. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через його службу в ЗСУ, його участь в апеляційній інстанції необов`язкова.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Розгляд судом справи без участі ОСОБА_1 та його захисника є істотним порушенням його права на захист та правового принципу змагальності сторін, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Обгрунтованими є сумніви захисника щодо результату показника алкотестера у цій справі, що доводиться даними відеозапису про те, що водій неодноразово продуває алкотестер. Цей сумнів неможливо спростувати через те, що роздруківка алкотестера не піддається читанню через низьку якість виготовлення, а копії свідоцтва про його повірку взагалі у справі немає. Крім того, за повідомленням уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р., яке є у всіх судах області, про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франківській області за 2022-2024 роки є неправомірним, оскільки вони не пройшли належну сертифікаційну повірку. На повторний запит апеляційного суду п. ОСОБА_2 підтвердив попередню інформацію.

Такі сумніви суд згідно ст. 62 Конституції України зобов`язаний трактувати на користь водія.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Попп А.М. задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 2 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.,

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький