Провадження № 3/127/4410/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 о 01.30 год. по вул. Хмельницьке шосе, 130-а в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно шляхом направлення судової повістки у формі смс-повідомлення, про що свідчить відповідна довідка про її вручення.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану був продовжений.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII) правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами; на цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Зі змісту частини другої статті 26 Закону № 389-VIII скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 389-VIII у разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Надані суду матеріали не свідчать, що ОСОБА_1 не може з`явитись у судове засідання з поважних причин.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Про наявність протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був обізнаний належним чином, що підтверджується підписом останнього у зазначеному протоколі.

Саме тому суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини другої статті 126 КпАП випливає, що відповідальність за згаданою нормою настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до частини першої статті 222 КпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частиною перша, друга і четверта статті 126 КпАП.

Як суд зазначив вище, протокол стосовно ОСОБА_1 був складений у зв`язку з тим, що останній керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом. Разом з тим, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, на час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення останньому не виповнилось 18 років.

Згідно зі статтею 12 КпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Зі змісту частини першої статті 221 КпАП випливає, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

На підтвердження зазначеної обставини до протоколу про адміністративне правопорушення надані рапорт працівника поліції (далі Рапорт). Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення також випливає, що ОСОБА_1 підписав останній без будь-яких застережень. Тому суд вважає, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення останній оспорені не були. Саме тому суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КпАП, за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Як суд зазначив вище, згідно зі статтею 12 КпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 13 КпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Однак частиною другою статті 13 КпАП визначено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Надані суду матеріали не містять відомостей, які б свідчили про наявність або відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не містять надані суду матеріали і посилання на наявність застережень, визначених реченням другим частини другої статті 13 КпАП, тому суд вважає, що на ОСОБА_1 має бути накладене адміністративне стягнення на загальних підставах. Санкцією закону про адміністративну відповідальність передбачене безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме тому суд вважає, що на ОСОБА_1 має бути накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в зазначеному розмірі.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» випливає, що пільгами щодо сплати судового збору ОСОБА_1 не наділений.

Керуючись статтями 126, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: