Номер провадження 3/754/3127/24
Справа №754/7025/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

за ч.1 ст.122-4 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №853429 від 08 травня 2024 року, 18.04.2024 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автобусом «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 та не дочекавшись прибуття поліції залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.2.10А Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, а також іншими доказами.

У суді ОСОБА_1 , свою вину визнав та пояснив, що дитина вискочила для нього несподівано на перехід, від удару вона впала, а потім піднялась і побігла. Він дитину шукав у дворах прилеглих будинків, але не знайшов, а поліцію дійсно не дочекався.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшує відповідальність.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Доказів, підтверджуючих невинуватість ОСОБА_1 ,у вчиненому правопорушенні, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 грн.).

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 23, 33, 34-35, 40-1, 245, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2024.

Суддя: