ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/907/24 Справа № 204/133/24 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника, - адвоката Константинова Р.Д., потерпілого ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Константинова Р.Д. на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 850 гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 27 грудня 2023 року о 14 годині 55 хвилин в м. Дніпро біля буд. 30 по вул. Криворізька, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo 1.6, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Константинов Р.Д. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в суді першої інстанції адвокатом Константиновим Р.Д. двічі заявлялось клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, але у задоволенні даного клопотання судом безпідставно двічі було відмовлено. Вказує, що відповідна експертиза могла б вирішити суперечні питання і надати можливість безсумнівно встановити чи порушувала водій ОСОБА_1 відповідний пункт ПДР, або ж навпаки в діях іншого водія вбачаються порушення ПДР, що призвели до настання даної пригоди.

Крім цього зазначає, що зібрані матеріали у даній справі однозначно підтверджують, що ДТП сталася із вини водія автомобіля «Volkswagen Golf» - ОСОБА_2 , дії якого не відповідали вимогам ПДР, що знаходиться в причинно-наслідковому зв?язку із даною подією і в той же час, відсутні будь-які неправомірні дії у водія ОСОБА_1 .

Зазначає, що автомобіль Volkswagen Polo під керуванням ОСОБА_1 рухався по крайній правій смузі для руху, попереду нього їхав автобус, який зупинився, а тому водій автомобіля Volkswagen Polo ввімкнула покажчик лівого повороту для об?їзду, подивилась в бокове дзеркало та дзеркало заднього виду, пересвідчилась, що сусідня ліва смуга для руху відпов вільна і по ній не їдуть інші транспортні засоби і безпечно здійснила перестроювання з правої смути в ліву для об?їзду автобуса і продовжила по лівій смузі рух прямо приблизно 15 метрів і після цього почула звуковий сигнал автомобіля, який рухався позаду, вереск гальм і після цього відбувся удар в її задню ліву і частину автомобіля. ДТП відбулась у лівій смузі для руху.

Крім того, звертає увагу на те, що місце зіткнення на схемі позначене на лівій смузі для руху, тобто на яку перестроїлась вже автомобіль Volkswagen Polo, яку в задню ліву частину вдарив автомобіль Volkswagen Golf своєю передньою частиною, що свідчить про те, що зіткнення відбулось не боковими частинами транспортних засобів в момент перестроювання, а коли обидва автомобілі вже перебували межах однієї лівої смуги для руху і автомобіль, який був позаду (Volkswagen Golf) не дотримавшись безпечної дистанції внаслідок перевищення швидкісного режиму вдарив автомобіль, що був попереду (Volkswagen Polo).

Заслухавши учасників справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника, - адвоката Константинова Р.Д., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін постанову судді, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 553609 від 27 грудня 2023 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП та фототаблицею до неї, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також пошкодження цих транспортних засобів; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 27 грудня 2023 року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими та наведеними вище матеріалами справи, в тому числі поясненнями потерпілого ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких, він здійснював рух по вул. Криворізькій в лівій смузі для руху зі швидкістю 50-60 км/год. Наближаючись до світлофора, на якому був ввімкнений зелений сигнал, він побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився в попутному з ним напрямку, але в правій смузі для руху. Цей автомобіль призупинився перед автобусом, який здійснював посадку-висадку пасажирів. Далі, в той момент, коли він перебував на відстані 2-3 метрів від автомобіля ОСОБА_1 , остання здійснила маневр повороту вліво, тобто намагалася перестроїтися в ліву смугу, по якій він здійснював рух. В результаті цього маневру відбулося зіткнення транспортних засобів, оскільки він не встиг зреагувати на зміну напрямку руху автомобіля ОСОБА_1 з дуже малої відстані.

Крім того, в суді апеляційної інстанції також надала пояснення ОСОБА_1 , яка вказала, що рухалась по правій смузі для руху. Побачивши, що автобус, який рухався попереду неї зупиняється, вона впевнившись в безпечності маневру, увімкнула лівий покажчик повороту за намагалася перестроїтися в ліву смугу для руху, після чого, перебуваючи вже на лівій смузі, вона почули звук гальм та намагалася повернутися в праву смугу для руху, однак в цей момент, в задню частину її автомобіля врізався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який після цього продовжив рух та зупинився за світлофором. Також ОСОБА_1 повідомила, що перед перестроюванням в ліву смугу для руху, вона переконувалася в безпечності маневру, та на відстані 100 метрів позаду неї не було автомобілів.

Однак при цьому ОСОБА_1 також повідомила, що коли вона перебувала ще в правій смузі для руху, позаду неї знаходився мікроавтобус, який своїми габаритами затуляв їй повний огляд позаду неї.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовано, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що первинні дії водія ОСОБА_1 , які полягли в порушенні нею вимог 10.1 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

Так, характер пошкоджень транспортних засобів водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчить про те, що ОСОБА_1 закінчувала маневр перестроювання у ліву смугу для руху, не впевнившись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема водію ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що вона не бачила автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , з врахуванням обмеженого огляду через габаритний автомобіль, який знаходився позаду неї, не узгоджуються з іншими доказами у справі. При цьому сам ОСОБА_1 не змога пояснити, звідки з`явився автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 значно перевищував швидкість, а вона, почувши звук гальм намагалася повернутися в праву смугу для руху, не спростовують її винуватість в тій частині, що вона не переконалася з безпеці маневру та створила перешкоду для руху автомобіля, який рухався в лівій смузі.

За встановлених судом першої інстанції обставин, які перевірені апеляційним судом, відсутні підстави для призначення у справі автотехнічної експертизи, оскільки потреба в спеціальних знаннях для оцінки дій учасників ДТП при встановлених в судовому засіданні обставинах, відсутня.

Враховую, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Константинова Р.Д., - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко