Єдиний унікальний номер 229/7641/23
Номер провадження 3/229/166/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лейпциг Німеччина, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону, у військовому званні - майор, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК/Б-2 № 1217 від 15.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, в червні 2023 року та 13.08.2023 року військовослужбовець військової служби за мобілізацією, майор ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебуваючи на посаді командира 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2, в зоні проведення бойових дій, в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, майор ОСОБА_1 своїм недбалим ставленням як військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, допустив невиконання його підрозділом завдання командира військової частини НОМЕР_2 в районі виконання бойових завдань 13.08.2023 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та допустив невиконання своїх посадових обов`язків, визначених в ст.ст. 112,112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 р. № 548-ХІV, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином. В матеріалах справи є його заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК/Б-2 № 1217 від 15.08.2023 р., копія паспорта та посвідчення офіцера правопорушника, копія наказу начальника ВСП у ЗСУ № 228 від 08.09.2017 р., службова характеристика, пояснення правопорушника, довідка начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , службова картка, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 2638 від 26.06.2023 р., витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 103 від 10.04.2023 р., копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 123 від 30.04.2023 р., копія протоколу про вчинене адміністративне правопорушення ДНК/Б-2 № 1207 від 13.08.2023 р., копія роздруківки результату проведеного тесту на алкоголь, клопотання та заява правопорушника, повідомлення.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Згідно протоколу ДНК/Б-2 № 1217 від 15.08.2023 р., майора ОСОБА_1 притягають до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП у зв`язку з вчинення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою на вищезазначеного військовослужбовця складено протоколи про адміністративні правопорушення від 13.08.2023 р. та 15.08.2023 р.

Тобто як вбачається з вищенаведеного, військовослужбовцю ОСОБА_1 інкримінують відповідальність за одне й те саме правопорушення, вчинене ним у червні 2023 р. та серпні 2023 р., що суперечить нормам юридичної відповідальності «non bis in idem», відповідно до якого особа не може бути притягнута двічі за одне й те саме правопорушення.

Згідно положення ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Ігор Тарасов проти України» зазначив, що ст. 4 Протоколу № 7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, однин і той самий час, та сама поведінка особи).

Згідно пояснення військовослужбовця, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та письмового пояснення, яке міститься в матеріалах справи, він дійсно вживав алкоголь, а саме пиво, при виконанні посадових обов`язків у червні 2023 року та серпні 2023 року, свою провину визнав.

Суддя вважає, що сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК/Б-2 № 1217 від 15.08.2023 року правопорушення вчинено в червні 2023 року та 13 серпня 2023 року. Тобто на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло більше 3 (трьох) місяців.

За статтею 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, на даний момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, минуло більше 3 (трьох) місяців з дня вчинення цього правопорушення, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення.

Суддя вважає, що на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.38, п.7 ст. 247, 251, 284, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження по адміністративній справі за ч.2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар