ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4211/23 Номер провадження 33/814/911/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Отрох Алли Володимирівни на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.11.2023 р, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп. на користь держави.

Цією постановою військовослужбовець ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 16.11.2023 р о 01:30 год в умовах військового стану, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, старший солдат ОСОБА_1 на території розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у відділенні КНП «Гадяцька МЦЛ», де за висновком лікаря встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Отрох А.В. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що склад вказаного правопорушення є альтернативним, однак, зі змісту постанови про адміністративне правопорушення неможливо одночасно встановити, який саме склад правопорушення інкримінується ОСОБА_1 ..

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що ОСОБА_1 не зміг бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки перебував на обстеженні у лікаря, що підтверджується електронним направленням.

Акцентує увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже необхідно звільнити від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 з 16.07.2023 рок, тобто є діючим військовослужбовцем, про наявність вищевказаної постанови дізнався через додаток «ДІЯ», постанову суду не отримував, з її змістом не був ознайомлений, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 16.11.2023 р. о 01:30 год в умовах військового стану, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 р №64/2022, старший солдат ОСОБА_1 на території розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у відділенні КНП «Гадяцька МЦЛ», де за висновком лікаря встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_2 було направлено до ВСП № 6 (у м. Лубни) КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» де 29.12.2023 о 13-45 проведено медичний огляд з метою виявлення чи спростування клінічних ознак наркотичного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком лікаря КНП «Гадяцька МЦЛ» щодо результатів медичного огляду від 16.08.2023 р, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, тягне за собою відповідальність, передбачену частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Аналіз вищенаведеної норми дозволяє дійти висновку, що існує три основні диспозиції: 1) вживання алкогольних напоїв і т.д.; 2) поява військовослужбовців і т.д. у стані сп`яніння або виконання ними обов`язків військової служби у такому стані; 3) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Із матеріалів справи в сукупності вбачається, що відповідно до протоколу №144 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вбачається, що військовослужбовець старший солдат ОСОБА_1 16.08.2023 року о 01:30, у місці розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , був виявлений молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , з підозрою у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, після чого було прийнято рішення про огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу даного військовослужбовця у відділені КНП «Гадяцька МЦЛ» про що свідчить результат медичного огляду за допомогою аналізатора вмісту спирту (а.с2).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 16.08.2023 року, вбачається що ОСОБА_1 відповідно до висновку огляду, перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Доводів на спростування вказаних обставин та підтвердження доводів зазначених в апеляційній скарзі не було надано, відтак, суд відхиляє аргумент апелянта, в зв`язку з тим, що матеріали справи місять докази винуватості, а саме факту вчинення адміністративного правопорушень, передбаченого за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно п.3. Постановою КМУ від 12.01.2024 р. № 32 «Про затвердження Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду» - Огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння). Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до п.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 р №548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців зокрема обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.

Згідно із п.13 Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до п.16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із п.241 Статуту, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Положеннями п.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 року №551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Отже, суд першої інстанції, при аналізі матеріалів справи у сукупності, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив зазначені вище норми, а тому законно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив наступне: «Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення». До того ж, ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи (а.с.28-29).

За ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Так, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків..

З огляду на те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем в суду першої інстанції не було підстав для стягнення з останнього судового збору у розмірі 536,80 грн., тому у цій частині судове рішення підлягає скасуванню. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.11.2023 року задовольнити.

Поновити адвокату Отрох Аллі Володимирівні строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Отрох Алли Володимирівни задовольнити частково.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору - скасувати.

В іншій частині постанову судді - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин