ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., за участю ОСОБА_1 , захисника Омелянюка М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.02.2024 о 00 годин 52 хвилини в м. Володимирі по вул. Устилузькій керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що не вживав наркотичних речовин. Має захворювання хребта та протягом тривалого часу вживає знеболювальні лікарські препарати, котрі могли показати в сечі вміст наркотичних речовин. В медичному закладі просив лікаря взяти у нього аналіз крові на вміст наркотичних речовин, однак йому безпідставно відмовлено у цьому та взяли аналіз сечі. Також зазначив, що тест був надірваний.

Захисник Омелянюк М.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 вживав знеболювальні лікарські препарати, після чого керував автомобілем. Він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні даного правопорушення, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними перевіреними в судовому засіданні доказами.

Відповідно до п. 2.9. а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Оскільки поліцейським було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти в медичному закладі огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під вливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Даний висновок є належним, допустимим, достатнім доказом, а тому суд бере його до уваги як доказ, який підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Безпідставними є доводи ОСОБА_2 та його захисника Омелянюка М.В., що тест на визначення наркотичного засобу був надірваний, що могло вплинути на результат огляду, оскільки з відеозапису встановлено, що лікар в присутності ОСОБА_1 та поліцейських надала та розпакувала тест, котрий був у цілісній упаковці.

Такі пояснення суд оцінює критично та вважає, що вони надані ОСОБА_1 з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення і не беруться судом до уваги.

Щодо обгрунтування ОСОБА_1 про те, що він вживає знеболювальні лікарські препарати, котрі містять наркотичні речовини, то суд звертає увагу, що п. 2.9. б) ПДР також забороняє водієві керувати транспортним засобом під вливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Тобто, ОСОБА_1 знаючи, що він приймає знеболювальні лікарські препарати, котрі містять наркотичні речовини, повинен був утриматись від керування транспортним засобом, оскільки такі лікарські препарати знижують реакцію і увагу водія.

Щодо обгрунтування ОСОБА_1 про те, що предметом біологічного середовища була сеча, а не кров, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 12.13 розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З аналізу наведеного вбачається, що лише у випадку неможливості взяти зразки слини, сечі, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, для дослідження використовується кров.

Оскільки у ОСОБА_1 для дослідження було взято зразки сечі, а тому відсутні були підстави відбирати у нього кров для дослідження.

При цьому, не відповідають обставинами справи доводи ОСОБА_1 , що він просив взяти на дослідження саме кров, оскільки із дослідженого відеозапису такого факту не встановлено.

Також суд звертає увагу на те, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Таким чином, незгода водія з причиною зупинки автомобіля не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

ОСОБА_1 та його захисник Омелянюк М.В. не надали суду жодних належних, допустимих, достатніх доказів, котрі б спростували обставини, котрі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимог п. 2.9. а) ПДР.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінивши всі зібрані та перевірені докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд бере до уваги, що керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу - 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук