ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.2024 Справа №607/1702/24 Провадження №3/607/2251/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

24.01.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2024 указані матеріали повернуто до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення.

21.02.2024 матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повторно надійшли до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області після дооформлення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364953 від 18.01.2024 зазначено, що 25.11.2023 щодо ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 304877, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 терміном на десять діб. ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції України, а саме Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2023 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 01.04.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання повістки про виклик до суду на поштову адресу за місцем його проживання. Таке поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Також суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання тексту судової повістки на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення як засіб зв`язку ОСОБА_1 . Однак таке повідомлення не доставлено у зв`язку із тим, що номер телефону абонента тимчасово недоступний.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Так, приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказаного закону визначено, що кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Так, суд встановив, що 25.11.2023 щодо ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 304877, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 терміном на десять діб. ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції України, а саме Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.01.2024; терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 304877 від 25.11.2023 та серії АА № 304876 від 25.11.2023; формами оцінки ризиків домашнього насильства від 25.11.2023; журналом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області № 43 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис; повідомленням начальника УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області від 06.12.2023.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364953 від 18.01.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Разом з тим згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Так, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є 06.12.2023, тобто наступний день після закінчення десятиденного строку, протягом якого ОСОБА_1 міг повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування під час дії термінового заборонного припису. Відтак строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення закінчився 06.03.2024.

При цьому слід зауважити, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, чи винна дана особа у його вчиненні. Норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності такої вини справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, суду спочатку необхідно встановити наявність чи відсутність в особи, відносно якої складено адмінпротокол, складу адмінправопорушення, а в подальшому вирішувати питання про можливість накладення на цю особу адміністративного стягнення.

Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 (справа № 927/623/18 ).

Відтак, враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП, вже минули, суд не вбачає підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, визначеного санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 38, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя І. В. Марциновська