Справа № 298/364/24
Номер провадження 3/298/246/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Кострино Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2024 року серії ЗхРУ №013251, о 10 год. 50 хв. 31.01.2024 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний» на в`їзд в Україну прибула громадянка, яка на паспортний контроль пред`явила закордонний паспорт громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» було встановлено, що громадянка Польщі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Великоберезнянським РВ УДМС України в Закарпатській області 10.10.2001 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто вищезазначена громадянка вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим порушила порядок перетинання державного кордону громадянами України.

Своїми діями порушила, вимоги ст. 4 Конституції України, ч.1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Попередньо, 7 лютого 2024 року через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що вину визнає.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013251 від 31 січня 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останньої про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій вона зазначає, що повідомлена, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відбудеться у Великоберезнянському районному суді за адресою: смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 31.08.2024 року, в якій вона просить справу по вчиненні нею правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за незаконний перетин кордону з Словацької Республіки в Україну в пункті пропуску «Малий Березний» по паспорту гр. Республіки Польща, без її участі, у зв`язку із відсутністю коштів. Свою вину визнає та щиро кається.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

З фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , перетинаючи кордон України у пункті пропуску «Малий Березний» мала при собі й надала на паспортний контроль паспорт громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вищевказане підтверджується оформленими працівниками прикордонної служби процесуальними документами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон України здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Цим же законом (п. 12, 14 ч. 1 ст. 1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності конкретній особі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , дійсно є громадянкою України, а також і громадянкою Польщі. Вона, як громадянка Польщі, здійснила в`їзд на територію України 13 лютого 2022 року, подавши прикордонникам на пункті пропуску закордонний паспорт гр.Польщі НОМЕР_1 , виданий 19 лютого 2015 року з терміном дії до 19 лютого 2025 року.

В матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном дії 19 лютого 2015 року по 19 лютого 2025 року, з якого слідує, що остання неодноразово здійснювала в`їзд та виїзд за межі України, надаючи на паспортний контроль саме паспорт громадянина Польщі, про що свідчать наявні відмітки на сторінках вказаного паспорту.

З наданих суду документів убачається, що ОСОБА_1 є громадянкою Польщі, має діючий паспорт громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з терміном дії з 19.02.2015 по 19.02.2025. Так, 31.01.2024 року вона, здійснила в`їзд в черговий раз в Україну, як громадянка Польщі, відповідно подавши вказаний правовстановлюючий документ.

У матеріалах справи відсутні відомості у підтвердження того, що паспорт громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з терміном дії з 19.02.2015 по 19.02.2025, який ОСОБА_1 31 січня 2024 року о 10 год. 50 хв. пред`явила у міжнародному пункті пропуску «Малий Березний» під час перетину державного кордону на в`їзд в Україну, є підробленим або ж містить недостовірні відомості про особу, або не надає права для перетину державного кордону, як про це зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Натомість наведені вище докази достовірно підтверджують, що 31 січня 2024 року о 10.50 год. на в`їзд в Україну в пункт пропуску «Малий Березний» ОСОБА_1 пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Польщі НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з терміном дії з 19.02.2015 по 19.02.2025, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється і який надає певні права.

Відомостей, що наданий ОСОБА_1 при перетині кордону паспорт громадянина Республіки Польща є таким, що не може використовуватись його власником на території України, матеріали справи не містять, сам факт пред`явлення документу, який є дійсним, не може вважатись порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

Дослідженими вищенаведеними доказами лише констатовано факт наявності у ОСОБА_1 подвійного громадянства, при цьому відсутні відомості про перетинання нею державного кордону поза межами пункту пропуску чи відомостей про підробку пред`явленого нею документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки, а відповідальність за наявність в особи подвійного громадянства не передбачена диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП. Сам же по собі факт наявності подвійного громадянства не вказує і про наявність умислу на незаконне перетинання або спробу перетинання державного кордону України.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд вважає, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.