Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/652/24
Єдиний унікальний №733/639/24
Постанова

Іменем України

23 травня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Карапиш Т.В. при секретарі Щур О.П., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2024 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в с. Іржавець по вул. Шевченка Прилуцького району Чернігівської області керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Вказані дії ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 18).

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 130 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Факт вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2024 року серії ААД № 004695 (а.с. 7); відеозаписом фіксації правопорушення (а.с. 14), з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки та відмовився від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі; копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2024 року (а.с. 10); копією Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що такий огляд не проводився та зазначено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 11); копіями письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких, того дня остання разом з ОСОБА_1 вживала алкогольні напої, після чого останній сів за кермо власного автомобіля та їхав додому, під час чого був зупинений працівниками поліції (а.с. 12); копією постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/1656/23 від 13.11.2023 року про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 13), що не спростовує вказаних в протоколі обставин, які є кваліфікуючими ознаками такого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до довідки ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 05.04.2024 року № 4232/124/47/2024, згідно бази даних «Цунамі», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 29.01.1994 року (а.с. 2).

Як видно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 березня 2004 року, КГС № 866456, транспортний засіб ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 лише отримав даний автомобіль в користування відповідно до п. 2.2 ПДР України та не є власником вищевказаного транспортного засобу, тому у разі застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим, а тому до останнього не може бути застосованим адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, особи, яка притягається до адмінвідповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, так як таке стягнення буде доцільне для усунення в подальшому здійснення аналогічного правопорушення та попередження вчинення нових правопорушень.

Положеннями ст.8 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року складає 605 грн. 60 коп.

Докази згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» на підтвердження звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору відсутні.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, ст.ст. 130 ч. 2, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач: ГУК в Черніг.обл/тг м. Ічня/22030101, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), № рах. (IBAN) UA0025669, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі, тобто 68000 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т. В. Карапиш