"02" квітня 2024 р. Справа № 363/111/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., за участю захисника адвоката Навродського О.В., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, надіслані зВишгородського РУП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017694, 26.12.2023 року о 16 год. 00 хв. в м. Вишгород просп. Мазепи, 12 водій керував автомобілем Mercedes-Benz C180, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі Вишгородської ЦРЛ відмовився у присутності двух свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 26.12.2023 року близько 14 год. він зупинився по вул. Мазепи, здавивши заднім ходом, його зупинили працівники поліції, що він ніби порушив ПДР. Потім його доставили в їхньому автомобілі до лікарні. Потім вони повідомили, що у них не працює планшет. В подальшому вони поїхали до Пенсійного фонду, де поліцейські займалися своїми справами. Далі поїхали в лікарню, в якій не дочекалися лікаря, однак була медсестра. Через 30 хвилин йому далі ємкість для аналізу, однак він не міг справити нужду та здати аналіз сечі з фізіологічних можливостей. Однак, незважаючи на викладене, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що він відмовився від проходження огляду.

Представник правопорушника ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі, в судовому засіданні подав клопотання, в якому зазначив, що поліцейський не повідомив які ознаки наркотичного сп`яніння було виявлено у ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу. Крім того, як вбачається з відео працівники поліції надали ОСОБА_2 1 (одну) ємкість для відібрання зразків біологічного середовища (сечі) та знімали на відео-боді камеру процес відбору сечі в туалеті при свідках, на якій зафіксовано чоловічі статеві органи, що не тільки унеможливлює наповнення ємкості біологічним середовищем, але й принижує честь та гідність ОСОБА_2 . Також вказав, що лікар не проводив огляд на стан наркотичного сп`яніння коли ОСОБА_2 було доставлено до медичного закладу, не спілкувався з ОСОБА_2 та не надавав на підпис добровільну згоду на проведення огляду як це передбачено Інструкцією та не отримував від ОСОБА_2 відмову, та не знав, що ОСОБА_2 доставлено для проведення огляду, не надав йому 2 (дві) ємкості з рук в руки для відібрання біологічного середовища. Також вказав, що з відповіді на адвокатський запит № 158 від 06.02.2024 р. ОСОБА_2 до КНП «Вишгородська центральна лікарня» для проходження освідування не доставлявся та самостійно не прибував.

Також викликалися свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не з`явилися в судове засідання, причини неявки суду не відомі. Також в судове засідання не з`явилися лікар КНП «Вишгородська центральна лікарня» Вишгородської міської ради та поліцейські Вишгородського РУП ГУ НП, які були викликані для надання пояснень, згідно листів суду від 18.03.2024 року.

Вислухавши ОСОБА_2 , захисника адвоката Навродського О.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, додані документи, переглянувши відеозапис з боді-камер поліцейських, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх уваг та швидкість реакції. При цьому ч.1 ст.130 КУпАП не містить відповідальність за не проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за визначений час.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 26.12.2023 року о 17-50 год. зазначено, що 26.12.2023 року о 16 год. 00 хв. в м. Вишгород просп. Мазепи, 12 водій керував автомобілем Mercedes-Benz C180, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі Вишгородської ЦРЛ відмовився у присутності двух свідків чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 017694 від 26 грудня 2023 року; повідомленням про отримання прав ОСОБА_2 , постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 551947 від 26.12.2023 року, пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зобов`язання ОСОБА_7 , відеодиск.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Як вбачається з відтвореного в суді відеозапису, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу. Також, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 надав згоду на медичний огляд, але не зміг здати аналіз сечі.

Крім того, відповідно до п.12 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015 року, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 вказаної Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, будь-які докази, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 було запропоновано надати інший біоматеріал для дослідження (кров, слину тощо) в матеріалах справи відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Разом із тим, судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст.252КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя М.Б. Баличева