Справа №: 486/469/24 Провадження № 3/486/343/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відповіді Державної податкової служби України на запит суду надати реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 не має можливості, оскільки особу неможливо однозначно ідентифікувати,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №359363 від 09 березня 2024 року, 08 березня 2024 року о 22:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у п`яному вигляді, вчинив відносно свого діда ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умисне вчинення будь-яких діянь психологічного чи фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно копії рапорту від 09 березня 2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1215 від 09 березня 2024 року як домашнє насильство. 09 березня 2024 року о 00:30 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09 березня 2024 року о 00:30 за адресою: АДРЕСА_1 , онук заявника висловлюється нецензурною лайкою, що виражається у психологічному приниженні /а.с. 2/.

До протоколу надано копію кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно якого ОСОБА_2 вважає, що відносно нього вчинене домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у психологічному приниженні та висловлючанні нецензурною лайкою /а.с.3/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , його онук ОСОБА_1 08 березня 2024 року виражався на його адресу брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав руками за шию /а.с. 4/.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив відносно свого діда ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

У протоколі про адміністративне правопорушення не викладені інші діяння ОСОБА_1 , які могли утворити склад адміністративного правопорушення, якщо вони мали місце.

Окрім письмових пояснень ОСОБА_2 , інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять. ОСОБА_1 працівниками поліції опитаний не був.

При цьому суд вважає, що саме по собі вживання нецензурної лайки не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, під час розгляду справи виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Оскільки матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, це є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова