Справа №: 716/533/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Чернівецького районного управління поліції №3 (м.Заставна) стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , учениці 11-го класу Ржавинецького ОЗ, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №946195 від 10.02.2024 року згідно якого 20.12.2023 о 15:00 год. перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 неповнолітня ОСОБА_1 будучи учасником освітнього процесу систематично здійснювала булінг, що полягало у психологічному насильстві, а саме: приниженні честі та гідності неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 11 класу 4 Ржавинецької ОЗ, за допомогою застосування засобів електронних комунікацій, а саме соціальної мережі «Інстаграм», внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-4 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, вказала, що між учнями в школі виникла спірна ситуація, щодо релігійної належності, де вона разом із іншими обговорювали в групі створеній в соціальних мережах. Однак, саме її діями будь якого цькування ОСОБА_2 не було.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.173-4 КУпАП встановлена відповідність за цькування, тобто булінг, а саме, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи. Ознаки боулінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками боулінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.

Відповідно до п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. При цьому кривдником має бути саме учасник/учасники освітнього процесу. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч.1 ст.3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Судом під час дослідження протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не містить зазначення суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Зокрема, у протоколі не зазначається, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, - то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

У протоколі також відсутні відомості про негативні наслідки у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю особи за кожним конкретним епізодом дій, які в сукупності підпадали б під ознаки булінгу.

В матеріалах відсутні і протоколи психо-консультаційного дослідження стосовно дитини, протоколи проведення професійної бесіди психолога щодо контролю за поведінкою учнів, вчителів, тощо.

Водночас, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Матеріали справи також не містять доказів наміру нашкодити, тобто доказів того, що ОСОБА_1 навмисно викликала емоційний біль у потерпілого та насолоджуєвалася спостерігаючи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251,256 КУпАПдоказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на викладене, саме протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, в якому фіксуються факти про вчинене адміністративне правопорушення.

У даному випадку об`єктивна сторона правопорушення залишилась не розкритою, наслідки не встановлені та не підтверджені, встановленим є лише факт того, що 20.12.2023 в створеному закритому чаті у соціальні мережі "Інстаграм" мав місце конфлікт між учасниками групи.

Сам факт звернення керівництва учбового закладу до органів поліції щодо вчинення булінгу, не є достатнім підтвердженням вчинення такого виду насильства, оскільки для притягнення особи до відповідальності необхідно встановити наявність всіх кваліфікуючих ознак складу правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність ознак об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-4, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Сірик І.С.