П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС «Ужгород» відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 013543 від 05.03.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП, а саме: о 18 год. 40 хв. 04 березня 2024 року громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був виявлений та затриманий прикордонним нарядом Група Реагування спільно з оперативно - розшуковим відділом на околиці м. Ужгород, на напрямку 301 прикордонного знаку на відстані 500 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску, повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9 та 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнає, щиро кається.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 013543 від 05.03.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП, а саме: о 18 год. 40 хв. 04 березня 2024 року громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був виявлений та затриманий прикордонним нарядом Група Реагування спільно з оперативно - розшуковим відділом на околиці м. Ужгород, на напрямку ЗОЇ прикордонного знаку на відстані 500 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску, повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9 та 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Згідно відомостей що міститься автоматизованій системі документообігу суду Д-3, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2023, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. (справа № 308/8825/23).

Окрім того постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2024 року (справа №308/2213/24) ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Враховуючи положення ст.ст. 280, 251,255 КУпАП, вважаю, що дії ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, кваліфіковано вірно, а саме він вчинив спробу незаконного перетину ДКУ поза пунктами пропуску у складі груп осіб.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання від 04.03.2024, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.03.2024, його особистими письмовими поясненнями (містяться в матеріалах справи); рапортом співробітника ДПСУ; схемою щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС «УЖГОРОД»; постановами суду про притягнення його до адміністративної відповідальності на вчинене адміністративне правопорушення передбачене на ч.ч.1,2 204-1 КУпАП. .

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.1 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош