Провадження № 3/734/289/24 Справа № 734/98/24
ПОСТАНОВА

іменем України

03 квітня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

23.12.2023 о 21:29 год. на 89 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву по розгляд справи без його участі.

Захисником адвокатом Харчуком О.П. подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, узагальнені доводи якого зводяться до наступного.

Працівники поліції спровокували ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснюючи, що в судах скасовують протоколи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що він може пройти огляд самостійно. Вимога поліцейського про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставною за відсутністю ознак такого сп`яніння, що підтверджується результатами лабораторних досліджень. Відеозаписи є недопустимими доказами з огляду на те, що працівники поліції перед ввімкненням технічних засобів, які мають функцію відеозапису, не попередили ОСОБА_1 застосування відео фіксації та не роз`яснили водію право не свідчити щодо себе. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його інспектором поліції не повідомлено про застосування превентивних заходів.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 611279 від 23.12.2023, згідно з яким 23.12.2023 о 21:29 год. на 89 км автодороги Київ-Чернігів- Нові Яриловичі ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився;

- відеозаписи, з яких убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Потім його зупинили працівники поліції, перевірили документи. Надалі поліцейський перевірив реакцію зіниць очей водія на світло та чи тремтять пальці його рук. У розмові ОСОБА_1 повідомив, що кілька днів тому курив марихуану. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність ознак наркотичного сп`яніння. На неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. При цьому, водію було роз`яснено наслідки такої відмови. На сьомій хвилині спілкування поліцейським ОСОБА_1 повідомлено про проведення відеофіксації;

- направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 23.12.2023. На направленні ОСОБА_1 зроблено рукописний напис «з направленням ознайомлений, до лікаря нарколога не їду».

- довідку інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 25.12.2023, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 24.04.2013;

- довідку інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 25.12.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапорт поліцейського від 23.12.2023, згідно з яким 23.12.2023 о 21.29 год. на 89 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі було зупинено автомобіль Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . У ході перевірки документів та спілкування у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився;

- результати лабораторних досліджень (експрес тесту) на наркотичні речовини від 25.12.2023, згідно з якими у сечі ОСОБА_1 наркотичні речовини не виявлено. Замовлення здійснено 25.12.2023.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повинен був знати свій обов`язок пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З приводу доводів сторони захисту суд зазначає наступне.

Відомостей щодо провокації працівниками поліції ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння наявні у справі докази не містять. Навпаки, поліцейськими неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і акцентувалося, що краще це зробити у присутності поліцейського, а також роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду. При цьому, ОСОБА_1 повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та розумів ситуацію, у якій опинився, однак у категоричній формі відмовився проходити такий огляд. Додаткове роз`яснення поліцейським можливості самостійно пройти огляд на стан сп`яніння суд не розцінює як провокацію до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наявність або відсутність ознак сп`яніння є суб`єктивним сприйняттям поліцейського під час виконання службових обов`язків.

З огляду на це, поліцейський, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, на законних підставах висунув йому вимогу пройти відповідний огляд.

Результати лабораторних досліджень, згідно з якими у сечі ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено, на підтвердження відсутності ознак наркотичного сп`яніння суд не приймає до уваги, оскільки таке дослідження проведено значно більше, ніж за дві години з моменту виявлення підстав для проведення огляду (майже через 2 дні) та за відсутності поліцейського, що суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Як убачається з відеозапису, поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про застосування відео фіксації, а тому відеозаписи є допустимим доказом.

Надані ОСОБА_1 працівнику поліції пояснення щодо вживання ним наркотичних засобів, не є визначальними при вирішенні питання щодо наявності або відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Істотних порушень закону, які б призводили до визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Судд я Ю.М. Домашенко