ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3857/24
провадження № 3/753/1815/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С, при секретарі Власенку Д.А., за участі: ОСОБА_1 , захисників Вознюка А.С., Туровського В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва 11.02.2024 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мицик Ю.С. для розгляду цієї справи.

Зі змісту протоколу вбачається, що 10.02.2024 о 23 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla Cross Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Пчілки, 4 у місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які у зв`язку з цим склали протокол про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що 10.02.2024 він разом із дружиною приїхали на її автомобілі до ресторану «Гага», де зустрілися з друзями. У ресторані він із кумом вживав алкогольні напої. Після цього, вони з дружиною поїхали додому, дружина була за кермом, а він перебував на пасажирському сидінні. Під`їхавши у двір будинку, вони побачили, що відсутні місця для паркування. Дружина маневрувала, проте не змогла припаркувати транспортний засіб, внаслідок чого між ними виникла суперечка. Потім дружина повідомила його, що їй терміново потрібно піти додому. При цьому, він залишився очікувати дружину в машині. В подальшому, до нього підійшли працівники поліції, які пояснили, що прибули на виклик сусідів, які скаржилися на нього, оскільки він гучно слухає російську музику. Під час спілкування з працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він пояснив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, не є водієм, відтак підстави для проходження огляду на стан сп`яніння відсутні. Не заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та наполягав на тому, що він транспортним засобом не керував.

У судовому засіданні захисники Туровський В.В. та Вознюк А.С. просили закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції захисники зазначили, що працівники поліції діяли з порушенням законодавства, фактично мала місце провокація правопорушення та фальсифікація доказів вини ОСОБА_1 , а тому зібрані докази слід вважати недопустимими. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейські отримують від оператора служби «102» виклик від небайдужого громадянина, який повідомив, що по АДРЕСА_2 стоїть припаркований автомобіль, з якого голосно лунає російська музика. Камера поліцейських від самого початку запису фіксує телефонний діалог одного з поліцейських із заявником, який на запитання поліцейського «А Ви не бачили, як він їхав?» відповідає «Бачили тільки як стояв», що й констатує поліцейський - 23:45::45 сек запису з б/к №470532, відеозапис №1. Це ж саме підтверджується і на 23:55:50 сек запису, коли поліцейський по телефону оператору, що їх викликали сусіди через гучне прослуховування ОСОБА_1 музики: «Він там п`яний сидить, музику слухає». При цьому поліцейські свій патрульний автомобіль ховають «у засідці» за рогом будинку, а самі виходять з нього та знявши формені головні убори задля маскування, крадькома підходять до нерухомого автомобіля, в якому перебуває ОСОБА_1 , який п`є пиво та голосно слухає музику. В подальшому ОСОБА_1 виходить з автомобіля та пояснює, що він допомагав виїхати водію автомобіля у тісному дворі будинку. Працівник поліції просить ОСОБА_1 надати йому водійське посвідчення. Після цього ОСОБА_1 телефонує дружині та повідомляє її про інцидент. Коли дружина ОСОБА_1 підійшла до місця події, вона повідомила працівників поліції, що є власницею вказаного транспортного засобу та може забрати автомобіль, який перешкоджає проїзду. Поліцейські пояснили, що прибули на виклик сусіда, оскільки її чоловік слухав гучно музику, також повідомили, що викликали другий екіпаж поліції для встановлення стану сп`яніння її чоловіка. Коли приїхав другий екіпаж поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому сторона захисту звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не рухався на автомобілі та поліцейські не зупиняли транспортний засіб, в якому він перебував, що повністю підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 виконував функції водія, вказують, що у поліцейських були відсутні підстави для здійснення йому пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння, як і обов`язку у ОСОБА_1 проходити такий огляд. Також вказують, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 10.02.2024 вона разом із чоловіком зустрілися із друзями у ресторані. Чоловік із кумом добре випили алкогольні напої. В подальшому, вони поїхали на автомобілі додому, вона керувала транспортним засобом, а чоловік перебував на пасажирському сидінні. В дорозі чоловік гучно слухав музику, що її дуже дратувало. Приїхавши до будинку, чоловік сказав їй заїхати у двір, сперечатися із чоловіком було марно. У дворі будинку не було місця для паркування транспортного засобу. Оскільки ще з ресторану вона хотіла до вбиральні, тому була змушена залишити автомобіль у дворі будинку та піти додому. При цьому вона попросила чоловіка знайти місце для парковки та повідомила, що повернеться. Згодом їй зателефонував чоловік та повідомив, що у дворі «бандити». Вона підійшла до автомобіля, який залишався стояти на тому ж місці, де вона його залишила. Біля автомобіля вона побачила чоловіка та працівників поліції, які повідомили, що приїхали на виклик від сусідів, оскільки чоловік слухав гучно музику. Вказала, що поліцейські не з`ясовували у неї хто керував транспортним засобом, вона також не повідомляла працівників поліції, що саме вона керувала транспортним засобом. Також повідомила суду, що вони проживають у п`ятому під`їзді, автомобіль вона залишила між другим та третім під`їздом у дворі будинку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників Туровського В.В. та Вознюка А.С. , свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 10.02.2024 о 23 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla Cross Hybrid», д.н. НОМЕР_1 по вул. О.Пчілки, 4 у місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода).

Так, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що дійсно працівники поліції отримують від оператора служби «102» виклик від громадянина, який повідомив, що по вул. О.Пчілки, 4 у м. Києві стоїть припаркований автомобіль, з якого голосно лунає музика. При цьому працівники поліції залишають свій службовий транспортний засіб та йдуть в бік машини, на яку вказав заявник.

На відеозаписі (диск 1) зафіксовано, що о 23:51:08 автомобіль «Toyota Corolla Cross Hybrid», д.н. НОМЕР_1 рухається у дворі будинку по вул. О.Пчілки, 4 у місті Києві, при цьому видно наближення ввімкнених фар автомобіля, чути звук роботи двигуна та характерний звук взаємодії колес (шин) автомобіля із дорожнім покриттям під час руху транспортного засобу. При появі працівників поліції, транспортний засіб зупиняється, при цьому ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля на місці водія.

У подальшому працівники поліції повідомляють водію, що вони прибули на виклик від оператора служби «102» та просять ОСОБА_1 надати для перевірки посвідчення водія.

Під час спілкування, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, та запропонував йому пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також у медичному закладі.

При цьому ОСОБА_1 відмовляється, повідомляє, що не керував транспортним засобом та не є водієм.

Далі знову неодноразово звучить пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає «Я ж не гнав», що зафіксовано на відеозаписі (диск 1,час 00:07:01).

У телефонній розмові з дружиною, ОСОБА_1 просить підійти її до першого під`їзду будинку, проте, допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , вказала, що автомобіль вона залишила між другим та третім під`їздом будинку, що додатково свідчить про те, що автомобіль було приведено у рух.

Суд вважає, що дані відеозапису, є такими, які у своїй сукупності доводять, що 10.02.2024 о 23 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla Cross Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Пчілки, 4 у місті Києві.

Показання свідка ОСОБА_4 про те, що вона керувала вказаним транспортним засобом від ресторану «Гага» до будинку, де вони проживають, не спростовують висновків суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначений в протоколі про адіміністративне правопорушення день та час.

Норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_4 неодноразово відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога ОСОБА_1 спочатку погодився, а в подальшому, після прибуття до КМНКЛ «Соціотерапія», відмовимся проходити огляд, що зафіксовано на відеозаписі ( диск 2, час 01:31:05).

Посилання захисників на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у визначені в протоколі день, час та місці сприймаються судом, як спосіб захисту.

Доводи, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, зокрема, з приводу допущених поліцейськими порушень при оформленні протоколу, суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 531788 від 11.02.2024 у відношенні ОСОБА_1 зазначено, що останньому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Щодо ряду інших порушень з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу з тих підстав, що важливе значення мають не самі порушення, а їх істотність по відношенню до основних прав та свободи людини, але таких під час розгляду справи не встановлено.

Суд зауважує, що істотними порушеннями прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості особі у повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією України та законами України, міжнародними договорами.

Таким чином, доводи зазначені під час судового засідання не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисниками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що зібрані докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є достатніми, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 05.04.2024.

Суддя Ю.С.Мицик