Справа № 454/3172/23 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/811/453/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу з доповненнями до неї, правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп.

Згідно постанови судді, 29.06.2023 о 11.37 год. на автодорозі у м.Соснівка по вул. Луговій, 24 Червоноградського району, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Honda Dio» без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під запис бодікамери.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї, правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою у зв`язку із порушенням норм матеріального і процесуального права та через неповне та однобічне з`ясування обставин, що мають вирішальне значення для справи, а також через те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що працівники поліції, в порушення вимог КУпАП, не надали йому копію протоколу складеного щодо нього. Стверджує, що відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння йому порекомендували працівники поліції, після того, коли він за допомогою приладу Драгер пройшов огляд, результат якого був 0,16 проміле. Акцентує увагу на те, що працівники поліції помітили у нього лише тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, проте, інших ознак алкогольного сп`яніння ними не зазначено, отже останніми порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння.

Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Правопорушник ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явився, про причини неявки не повідомив, і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №016161 від 29.06.2024, де викладена фабула вчиненого правопорушення; рапортом поліцейського; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Червоноградська МЛ»; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №196687 від 29 червня 2023 року; відеозаписом події, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнала їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №016161 від 29 червня 2023 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_3 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього, такий власноручно зазначив «відмовився у зв`язку з тим, що вживаю ліки».

При цьому, ОСОБА_2 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушеня під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Що стосується доводів правопорушника щодо невручення йому копії протоколу, то такі апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №016161 від 29 червня 2023 року із змістом даного протоколу ознайомлений, копію отримав, про що свідчить підпис правопорушника у такому.

Покликання правопорушника ОСОБА_1 про те, що він проходив огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки по АДРЕСА_1 , суд оцінює критично та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки такі є протилежними від доказів зафіксованих на відеозаписі працівником поліції та не знайшли свого підтвердження в суді першої та апеляційної інстанцій.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно розділу ІІ Інструкції, слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, на підтвердження чого було складено протокол серії ААД №016161.

Покликання апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу з доповненнями до неї, правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.