Номер справи 220/133/24
Номер провадження 3/220/127/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Волноваського районного ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, до адміністративної відповідальності притягалась постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області, від 18.01.2023 року, за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року о 12-30 годині, громадянка ОСОБА_1 , знаходившись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась на адресу свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 словами грубої нецензурної лайки, чим могла завдати шкоди його психологічному здоров`ю, правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 , яка була повідомлена належним чином про про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується її підписом в протоколі, не з`явилась без поважних причин. Про причини свого неприбуття не повідомила. Клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Відповідно до змін до ч. 2 ст. 268 КУпАП, внесеними згідно з Указом ПВР № 1604-IX від 01.07.2021 року при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є не обов`язковою.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки вона належно повідомленапро розгляд справи. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність, за вчинення порушення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 976499 від 15.01.2024 р.; письмовими поясненнями викладеними на окремому аркуші потерпілого ОСОБА_2 , згідно яких він зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю родиною. 15.01.2024 року приблизно о 13-30 годині, він знаходився за місцем мешкання, та в цей час до них увійшли працівники Піддубненської сільської ради, та почали цікавитись нашими побутовими умовами, та станом у родині. В цей час в будинку перебувала його матір, ОСОБА_1 яка почала вести себе неадекватно, розмовляла грубим тоном, висловлювала слова нецензурної лексики, на зауваження представникі Піддубненської сільської ради не реагувала. Своїми діями, по відношенню до нього матір вчинила психологічний тиск, принижувала його серед сторонніх осіб. Після цього представники Піддубненської сільської ради викликали працівників поліції; поясненням особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких вона пояснила, що 15.01.2024 року приблизно о 15-00 годині знаходилась у себе вдома за місцем мешкання, та в цей час до неї завітали працівники соціальної служби по справаї дітей, у зв`язку з тим що 14.01.2024 року викликали поліції з приводу домашнього насильства між нею та сином ОСОБА_2 . В ході проведення побутових умов службою у справах дітей, між нею та сином стався словесний конфлікт, в ході якої вона висловлювалась нецензурною лайкою на протязі 10 хвилин; поясненнями свідка ОСОБА_3 , в яких вона пояснила, що 15.01.2024 року о 13-27 годині, знаходилась за місцем мешкання родини ОСОБА_1 , з метою обстеження матеріально-побутових умов останньої, щодо не виконання умов батьківських обов`язків неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2007 року народження. Під час перевірки стану побутових умов у родині яка перебуває на обліку, був встановлений факт домашнього насильства з боку ОСОБА_1 у відношенні неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, та продовжувала свої неправомірні дії по відношенню до дітей на протязі приблизно 20-30 хвилин, та вона вирішила по даний факт повідомити до поліції; заявою ОСОБА_3 , в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка перебуваючи у збудженому стані вчиняла домашнє насильство по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювалась нецензурно на адресу сина, на зауваження припинити свої дії, не реагувала; постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.01.2023 року у справі № 220/44/23 (провадження 3/220/44/23), згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, крім викладеного, необхідною умовою адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2КУпАП є наявність даних про те, що особу протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Підтверджуючим документом про вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 -2 КпАП України від 18.01.2023 року у справі № 220/44/23 (провадження 3/220/44/23), яка підтверджує факт повторності таких дій ОСОБА_1 протягом року.

Оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні дані та реквізити, передбачені ст. 256 КпАП України, відомості про роз`яснення порушнику його прав та його підпис про ознайомлення з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення порушника стосовно обставин справи його правопорушення, перелік доказів, доданих до протоколу. Пояснення потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , та особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прийняті уповноваженою особою. Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та правильність кваліфікації її дій за вказаною правовою нормою.

Таким чином, ОСОБА_1 , вчинила вказане адміністративне правопорушення, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, яка не працює, раніше притягалась до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному нею адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 2 ст.173-2 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 копійок на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач