Номер провадження: 33/813/1453/24
Номер справи місцевого суду: 522/3502/24
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Єгорова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Єгорова Олександра Сергійовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючу, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 21 лютого 2024 року, о 14-й год. 30 хв. в м. Одеса, по вул. Жуковського, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX350, номерний знак НОМЕР_1 , не впевнилася в безпечності свого маневру та в безпечній дистанції, здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб Audi Q7, номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.17 17 зв.)

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Єгоров О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року, прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції (далі -УПП) в Одеській області для належного оформлення.

Доводи апеляційної скарги її заявник обґрунтовує наступним:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №648645 не відповідає вимогам КУпАП;

-до матеріалів справи не додані записи з нагрудних реєстраторів 474605 та 470620, що зазначені в якості додатків до Протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №648645 від 21.02.2024 року;

-судом проігноровано клопотання про повернення матеріалів адміністративного правопорушення на доопрацювання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини першої коментованої статті, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: 1) дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; 2) відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); 3) місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; 4) нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; 5) прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; 6) пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 7) інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що у протоколі зазначені дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та об`єктивна сторона вчиненого правопорушення.

Виходячи з цього, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №648685 відповідає вимогам КУпАП.

Крім того, розглядаючи дану адміністративну справу, судом першої інстанції зроблений лист-запит до УПП в Одеській області щодо надання відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №648685 від 21.02.2024.

Розглянувши вищевказаний лист, начальник УПП в Одеській області Департаменту Патрульної Поліції від 17.04.2024, за вх. УПП №6165, щодо видачі відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №648685 від 21.02.2024 у відношенні ОСОБА_1 , повідомив, що надати відеозаписи немає можливості, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб згідно наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 (а.с.18).

Надаючи логіко-процесуальну оцінку доказовій базі суб`єкта складання протоколу, виходячи з досліджених доказів та системно тлумачачи релевантні нормативно-правові акти, суддя приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи письмові докази хоч і містять певні недоліки, але не спотворюють фактичних обставин діянь винуватої особи та у своїй сукупності дозволяють судді повністю відтворити картину подій зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також враховує, що відразу після вчинення ДТП, правопорушник ОСОБА_1 визнала свою вину і надала свої письмові пояснення з приводу ДТП (а.с.4).

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що матеріали справи не мають доказів винності ОСОБА_1 у вчиненні нею ДТП і потребують доопрацювання, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки будь-яких належних доказів даних обставин апелянтом суду надано не було і матеріалами справи повністю підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, правопорушником ОСОБА_1 та її захисником - адвокатом Єгоровим Є.С. суду не надано, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду справи.

Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 зверталась із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Позиція ОСОБА_1 , яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»,не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Єгорова Олександра Сергійовича - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда