г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3410/23
Номер провадження 3/213/38/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Мазуренко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полкупатрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не повідомив, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №278331 від 04.08.2023 року, 04.08.2023 року, 00год. 56хв., в Дніпропетровській області, в місті Кривий Ріг, Інгулецький район, біля буд.14 по вул. Обручева, водій ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу ГАЗ 3110, держаний номерний знак НОМЕР_1 , яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного, і увімкнення спеціального звукового сигналу. Зафіксовано на відеореєстратор БК 475603, 475600, 475323. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що не керував транспортним засобом, він перебував поряд з автомобілем.

Судом досліджені матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №278331, рапорт інспектора, відповідь командира полку щодо надання відео скоєння правопорушення ОСОБА_1 .

Диспозиція частини 1 ст.122-2 КУпАП, передбачає відповідальність водіїв за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Справа призначалась до розгляду декілька разів; особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась; вину ОСОБА_1 не визнав; відеодокази скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП до протоколу додані не були. Судом витребувались відеозаписи з патрульної поліції, але надані не були, - вказано що не збереглись. Тобто, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, суду надано не було.

Вищевказане дає суду підстави дійти висновку про недоведеність вини особи, щодо якої складено протокол.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З огляду на вищевикладене, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю з підстав, передбачених п1 ч.1ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Мазуренко