Справа № 603/207/24
Провадження № 3/603/139/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка не працює,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312861 від 22.03.2024 року, ОСОБА_1 22.03.2024 року о 10 год 00 хв, перебуваючи на ринку м. Монастириська, що по вул. Краснікова, здійснювала господарську діяльність (продаж) тютюнових виробів, а саме люлькового тютюну за ціною 50 грн за 100 грам без отримання ліцензії на проведення такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила суду, що не здійснює торгівлю тютюновими виробами, а вказаний у протоколі тютюн придбала та зберігала для свого чоловіка. 22.03.2024 року приблизно о 10 год 00 хв на ринку м. Монастириська до торговельного лотка її чоловіка, поруч якого вона перебувала у цей час, підійшов невідомий чоловік, повідомив, що він є переселенцем із м. Бахмут, і попросив продати йому тютюн. Пожалівши останнього, вона безкоштовно віддала йому придбані для власних потреб два пакети вищевказаного тютюну, що зберігалися на торговельному лотку її чоловіка.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що провадження у справі слід закрити, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Із аналізу ч. 1 ст. 164 КУпАП убачається, що об`єктом вказаного адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Обов`язковими ознаками господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) та отримання прибутку (постанова Пленуму Верховного Суду № 3 від 25.04.2003 року).

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.03.2024 року убачається, що 22.03.2024 року приблизно о 10 год 00 хв, перебуваючи на ринку м. Монастириська, він вирішив придбати люльковий тютюн у ОСОБА_3 за ціною 100 грн за 100 грам.

Проте вищевказані пояснення не підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з продажу тютюнових виробів, отримання прибутку від цієї діяльності та її систематичності.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року). Також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення рапорт працівника поліції (постанова Верховного Суду у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Окрім того, суд не може прийняти як доказ вини ОСОБА_1 додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312861 від 22.03.2024 року фотознімки, оскільки вони також не підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами без відповідної ліцензії.

Водночас пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, узгоджуються із її письмовими поясненнями від 22.03.2024 року, наданими працівникам поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, із урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 129 Конституції України передбачено серед іншого, що однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, а також те, що у силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 265, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова