П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1356/24

Провадження № 3/348/643/24

19 червня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, яка раніше не притягалась до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №993974 від 04.06.2024 року близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_1 в м. Надвірна по вул. Шевченка на Центральному ринку здійснювала продаж сигарет без марок акцизного збору встановленого зразка, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні наведені у протоколі обставини підтвердила, просила суд її суворо не карати.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначеного вище протоколу.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245,251,252,280 КУпАПсуд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

За змістом ст. 251,252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження обставин скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, суду надано такі докази, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення: письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт ПОГ Надвірнянського РВП старшого лейтенанта поліції Олега Кушнірчука, фотознімки, квитанція про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №20.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 993974 від 04 червня 2024 року, зазначено, що «04.06.2024 року близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_1 , в м. Надвірна по вул. Шевченка на Центральному ринку здійснювала продаж сигарет без марок акцизного збору встановленого зразка, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП».

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 993974 від 04 червня 2024 року відсутнє посилання на конкретну норму закону України, яку порушила особа, яка притягається до відповідальності. Також вказаний протокол містить одноосібні висновки працівника поліції, без конкретизації кому саме та в якій кількості здійснила роздрібну торгівлю, яку виручку отримала ОСОБА_1 від інкримінованих протизаконних дій.

Також суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст.156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніде не працює, є пенсіонером, будь-яких доказів того, що вона є суб`єктом підприємницької діяльності суду не надано.

З долучених фотознімків (а.с.4) взагалі не можливо встановити, яке вони мають значення для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки на них зображено пачки сигарет та фотознімки не містять жодних пояснювальних написів із зазначенням часу, дати та місця вчинення дій.

Крім того, слід зазначити, що до протоколу не надано жодних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного збору.

Разом з тим зауважую, що сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом для визнання особи винною за відсутності інших належних доказів її провини.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Таким чином вважаю, що в матеріалах справи відсутні жодні належні, достовірні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» № 1393-ХІV від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

З матеріалів справи убачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 стосовно ОСОБА_1 було вилучено та передано на зберігання до кімнати речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області тютюнові вироби, а саме: сигарети марки «Compliment» в кількості 20 пачок; сигарети марки «DJB Comfort» в кількості 10 пачок (а.с.5), оскільки вилучені пачки сигарет не містять марок акцизного збору, що свідчить про їх незаконне походження, то підстав для їх повернення немає, відтак їх слід знищити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 04.06.2024 у ОСОБА_1 тютюнові вироби, а саме: сигарети марки «Compliment» в кількості 20 пачок; сигарети марки «DJB Comfort» в кількості 10 пачок, які знаходяться на зберіганні у Надвірнянському РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Т.А. Бурдун