ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та захисника Новікова О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Новікова О. П. на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 631808, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.02.2024 року о 22.32 год в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 103 А, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокатом Новіковим О. П. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі відносно його підзахисного - ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На переконання апелянта, суд першої інстанції при розгляді даної справи допустив формальне ставлення до її вирішення, з`ясував обставини неповно та не всебічно, належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та прийшов до помилкового висновку про винуватість особи, яка притягається до

ЄУНСС: 725/3467/24 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є. В.

Номер провадження: 33/822/391/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.ст. 256, 266 КУпАП, Постанову КМУ № 1103 про Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Зазначає, що ОСОБА_1 09.0-2.2024 року о 22:32 знаходився по вул. Героїв Майдану м. Чернівців біля його будинку, де завжди припарковує автомобіль, при цьому він не курував автомобілем, а лише забирав речі, які знаходилися у автомобілі, а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, здати зразок біологічного середовища сечу. ОСОБА_1 посилаючись на відсутність у нього позиві до сечовипускання, сечу не здав та просив відібрати у нього кров, однак йому у цьому було відмовлено, хоча згідно п.п. 12-13 розділу ІІІ Інструкції предметом лабораторного дослідження може бути слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

Звертає увагу суду на те, що висновок щодо результатів медичного огляду № 196 від 09.02.2024 року, складений відносно невідомої особи ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Новікова О. П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону було дотримано районним судом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 , адвокат Новіков О. П., в поданій апеляційній скарзі зазначив, що його підзахисний не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на вищевказану позицію сторони захисту, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 631808 від 10.02.2024 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 1); направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 2); відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а. с. 5), що здійснювали оформлення та з якого видно, що під час перевірки документів водія ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, в зв`язку з чим працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у ЧОНД, на що останній погодився, однак вже перебуваючи в медичному закладі від проходження огляду відмовився, зокрема поведінка останнього, дії, які тривали довгий період часу, які свідчили про навмисне затягування часу та не бажання вчиняти будь-яких спрямованих дій на здачу біологічних зразків, була сприйнята працівником поліції, як пасивна відмова, при цьому працівником поліції та медичним працівником, було попереджено водія ОСОБА_1 , що йому виділено для здачі аналізів не більше двох годин.

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

А тому доводи сторони захисту про те, що у працівників поліції не було підстав для направлення його довірителя в медичний заклад для огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також, що останній від такого огляду не відмовлявся є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Районним судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Крім того, сторона захисту, в поданій апеляційній скарзі не заперечувала той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у зв`язку із відсутністю у нього позовів до сечовипускання.

Доводи апелянта про те, що складений відносно його довірителя протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, який підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи захисника про те, що працівниками поліції під час складання протоколу, порушено інструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції у зв`язку із виявленням підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останньому було озвучено ознаки сп`яніння, які у нього виявлено, роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з метою встановлення його стану. Тобто, вказану інструкцію поліцейським було дотримано, що спростовує вказані твердження апелянта про надумані ознаки сп`яніння.

Також не бере до уваги суд доводи сторони захисту про відсутність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, оскільки вказані доводи є надуманими та спростовуються дослідженими відеозаписами.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Міркування захисника стосовно того, що ОСОБА_1 був готовий здати кров чи інші біологічні зразки, однак їх ніхто не брав, є його припущенням, при цьому, у відповідності до положень вказаної вище Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки. Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Оскільки ОСОБА_1 перебував у свідомості і впродовж перебування у медичному закладі свідомо не здав біологічне середовище (сечу), вважаю, що висновок про те, що він умисно відмовився від проходження медичного обстеження є вірним.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 09.02.2024 року о 22:32 знаходився по вул. Героїв Майдану м. Чернівців біля його будинку, де завжди припарковує автомобіль, при цьому він не керував автомобілем, а лише забирав речі, які знаходилися у автомобілі, а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та розцінені апеляційним судом, як обрану лінію захисту, тим більше, що згідно переглянутих відеозаписів судом було встановлено, що водій ОСОБА_1 на запитання працівника поліції куди прямуєте, відповів, що їде до кума (а. с. 5 відеозапис 475504 09/02/2024 22:32:17 0180722).

Доводи сторони захисту про те, що висновок щодо результатів медичного огляду № 196 від 09.02.2024 року, складений відносно невідомої особи ОСОБА_1 , а тому не є належним доказом факту відмови від огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, є слушними, однак суд вважає за необхідне зазначити і наступне.

Згідно вимог п. 16 Розд. 3 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту огляду, якщо особа погодилась та пройшла такий огляд у закладі охорони здоров`я, однак, оскільки у даній справі поліцейським фіксувалась відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, складення лікарем будь-яких висновків законом не передбачене та такий висновок не може бути допустимим доказом факту відмови особи від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому вищевказані доводи, не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом апелянт не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Новікова О. П., залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя, головуючий

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній