Справа № 128/854/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №736033 від 27.02.2024 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 27.02.2024 приблизно о 16-30 год. на автодорозі «М-30», поблизу АЗС «Авантаж», що розташована на 377 км + 900 м, с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, здійснив роздрібну торгівлю дизельним пальним в кількості 670 л, без державної реєстрації суб`єкта господарювання та ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, дозволів Держпраці, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які передбачені Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Шиманським В.М. подано письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є безробітній, не зареєстрований як суб`єкт господарювання. Доказів того, що він здійснює господарську діяльність матеріали справи не містять. Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю пальним на систематичній основі, відсутні доказі на підтвердження факту продажу ОСОБА_1 пального. Покази Свідка ОСОБА_2 даного факту не підтверджують, дана особа була винна ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8000,00 грн. При цьому, наявність пального у автомобілі, без підтвердження факту його продажу, не є доказом здійснення господарської діяльності. Матеріали справи не містять доказів вилучення у ОСОБА_1 грошей, що отримані ним від реалізації пального. Це також не підтверджується і долученими до матеріалів справи відеодоказами. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_1 не містить суті правопорушення, не розкрито суб`єктивну сторону правопорушення.

В судове засідання, яке призначено на 16.05.2024, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шиманський В.М. не з`явилися, захисником подано до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , подані письмові пояснення підтримує в повному обсязі.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, по яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Відповідно до зазначеної норми Закону присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 161-1 КУпАП не є обов`язковою. А тому, суд вважає можливим розглянути адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП без його участі та участі його захисника, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі, а також враховуючи заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Шиманського В.М..

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП передбачена за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до конструкції диспозиції вказаної норми Закону, суб`єктами відповідальність за порушення порядку торгівлі пальним можуть бути як фізичні особи, які здійснюють оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або суб`єкт господарювання (фізична особа підприємець або юридична особа) який здійснює оптову або роздрібну торгівлю пальним без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

При цьому порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до ст. 15 даного Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Тобто, суб`єктом адміністративного правопорушення за здійснення оптової або роздрібної торгівлі пальним без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом може бути тільки суб`єкт господарювання (фізична особа підприємець або юридична особа). Відповідно фізична особа не може нести відповідальність за здійснення оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у винуватість, що він здійснював роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без одержання документа дозвільного характеру на право роздрібної торгівлі пальним.

Натомість, як зазначається в письмових поясненнях захисника ОСОБА_1 адвоката Шиманського В.М., а також власноручно написаних письмових поясненняхх самого ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не здійснював реалізацію, торгівлю пальним. ОСОБА_1 є безробітній, не зареєстрований як суб`єкт господарювання.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з реалізації пального. Наявність в його автомобілі ємностей із пальним, не доводить факт такої торгівлі.

Варто зазначити, що суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів, наданих особою, уповноваженою на його складання та надання їм оцінки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 283 та ч. 1 ст. 265 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Речі та документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.

Таким чином, оскільки провадження у справі підлягає закриттю, речі, які були вилучені протоколом від 27 лютого 2024 року підлягають поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 161-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 161-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Повернути майно, яке вилучено згідно Протоколу огляду речей та інших предметів, а також їх вилучення від 27 лютого 2024 року, що складений ст. о/у УСР у Вінницькій області майором поліції Гречковським В.О..

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.П. Шевчук