П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2376/23

Номер провадження 3/184/23/24

05 січня 2024 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29.11.2023 року о 12-00 год. на автодорозі Н-23 Кропивницький-Запоріжжя 199 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н/з НОМЕР_1 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з постановою Апостолівського відділу ДВС від 26.12.2022 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №256994 від 29.11.2023 року за ч. 3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, до Орджонікідзевського міського Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 4 від 08.11.2023 року, ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що з 14.04.2021 року в провадженні Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 аліменти на дитину не сплачував, внаслідок чого з`явилась заборгованість за період 25.08.2020 року по 31.10.2023 року становить 50425, 22 грн..

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №4 від 08.11.2023 року за ч. 1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2024 року вищезазначені адміністративні матеріали були об`єднанні в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

В судове засідання з`явилася ОСОБА_2 та пояснила, що нею була надіслана заява до Нікопольського ВДВС про повернення виконавчого документа без подальшого виконання оскільки між нею та ОСОБА_1 вирішено питання про сплату аліментів в добровільному порядку, а також станом на 28.12.2023 року заборгованість по аліментам та штрафам відсутня.

Державний виконавець Гуславська Л. в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду письмові заяви, згідно яких просить суд справи відносно ОСОБА_1 розглянути без її участі та залишити адміністративні справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП без розгляду, оскільки виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дитини завершено.

Розглянувши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною третьою ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, як вбачається з рапорту та письмових пояснень ОСОБА_1 , під час зупинення транспортного засобу ВАЗ 2109 н/з НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1 та перевірки документів по базам полії ІПНП «Цунамі» було встановлено, що відносно ОСОБА_1 наявне обмеження вправі керування т/з. Разом з тим, підтверджень щодо отримання ОСОБА_1 вказаної постанови в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність постанови про обмеження нього у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, згідно протоколу № 4 від 08.11.2023 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, повністю підтверджується: протоколом №4 від 08.11.2023 року про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 06.11.2023 року.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги малозначність правопорушення, обставини скоєння адміністративного правопорушення та відсутність будь-яких негативних наслідків, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП України, обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, тому відповідно судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22,160, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усне зауваження, провадження по справі закрити.

На підставі ч. 2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш