Справа № 353/1367/23
Провадження № 33/4808/131/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ЛУЩАК Н. І.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Ткачука С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду від 20 грудня 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ветеран ЗСУ ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 30.11.2023 року о 16 год. 18 хв. по. вул. Макухи, 3, в м. Тлумачі керував автомобілем «Skoda SuperB», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки суддею суду першої інстанції не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них. Повідомляє, що в присутності ОСОБА_1 протокол не складався поліцейським , а відео файли з бодікамер поліцейського підтверджують те що протокол про адміністративні правопорушення від 01.12.23 був заздалегідь заготовлений та заповнений поліцейськими. Акцентує увагу на тому, що з відеоматеріалів долучених до справи вбачається, що на відеозаписі відсутній запис руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також не містить вказаний доказ і запису зупинки поліцейським його транспортного засобу. Вказує на те, що працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати його право на отримання правової допомоги. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову скасувати за закрити провадження у справі.

Заслухавши доводи апелянта ОСОБА_1 та його захисника про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Розгляд справи судом без участі ОСОБА_1 та його захисника слід розцінити як порушення його права на захист, оскільки, як з`ясовано, він не знав про судове засідання, у судовій повістці про виклик до суду розписався не він, а його батько, який запізно його повідомив про це. Тому він і його захисник не змогли взяти участь в суді першої інстанції.

Таке порушення посприяло тому, що суд допустив істотне порушення при судовому розгляді справи, не звернув увагу на очевидну помилку в протоколі про дату правопорушення, де чітко вказано «30.12.2023», а суд визнав, що подія була «30.11.2023». Така помилка мала бути усунута шляхом повернення справи до органу поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта та його захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

До істотного порушення права ОСОБА_1 на захист належить те, що в порушення ст. 254 КУпАП йому не було вручено копію протоколу, тобто йому не було пред`явлено адміністративне обвинувачення, що є безумовною підставою для скасування постанови суду. Суд не перевірив цю обставину.

Апеляційний суд не має процесуальних підстав для спростування доводів апелянта про те, що автомобілем керувала його дружина. Не доведеним є факт керування ОСОБА_1 автомобілем та правомірність претензій поліцейських до водія. Про ці обставини немає об`єктивних даних, в тому числі відеозапис події.

Як вбачається з матеріалів справи пропонувалось пройти ОСОБА_1 огляд за допомогою алкотестера "Драгер", застосування якого є сумнівним. Цей сумнів згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія. При цьому слід взяти до уваги повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р. про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франуківській області є неправомірним через те, що упродовж 2022-2023 років управління поліції в Івано-Франківській області не надавало уповноваженому представнику виробника спеціальні технічні засоби - газоаналізатори Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820 для перевірки налаштувань та проходження ними регулювання.

Посилання суду на письмові пояснення ОСОБА_1 є недопустимим доказом через порушення судом правового принципу змагальності сторін і безпосередності дослідження судом доказів в судовому засіданні шляхом допиту особи.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тлумацького районного суду від 20 грудня 2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький