Справа № 357/7092/23 суддя в І-й інстанції Дорошенко С.І.
Провадження № 33/824/1741/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2023 року серії ААД №075525 29 травня 2023 року о 09 годині 18 хвилин, в м. Біла Церква по вул. Івана Кожедуба 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест 7510, ARND-0045, тест № 365 результат 0,46% проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 ( вісімдесят) коп.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина у вчиненні зазначеного правопорушення є доведеною зібраними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що під час зупинки транспортного засобу поліцейський повинен проінформувати водія про конкретну зупинку транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки. Безпідставна зупинка є незаконною, а тому всі подальші дії пов`язані з процедурою огляду його на стан сп`яніння є незаконними. Крім того, під час зупинки працівники поліції не роз`яснили йому його права. При проведенні освідування на предмет вживання ним алкоголю, працівниками поліції було застосовано спеціальний технічний прилад газоаналізатор Алкотест Драгер 7510, ARND-0045. Як вбачається з відеозапису з нагрудних боді камер працівників поліції, якими зафіксовано факт освідування, йому було запропоновано працівниками поліції двічі здійснити видих повітря до газоаналізатора. При цьому, під час першої спроби працівниками поліції не було озвучено та зафіксовано показників тесту та відразу після першої невдалої, зі слів працівників поліції спроби, останні запропонували вдруге вдихнути повітря до газоаналізатора, який є одноразовим, що є грубим порушенням правил проведення тестів на предмет вживання алкоголю водіями, оскільки мундштуки призначені лише для одноразового використання, так як на їхній внутрішній поверхні осідають пари етилового спирту, що спотворюють показники приладу при повторному застосуванні. Тому, на думку ОСОБА_1 доказів його вини в скоєнні адміністративних правопорушень, за якими він визнаний винним, в матеріалах справи немає. Вважає, що постанова судді є незаконною і такою, що підлягає апеляційному оскарженню в зв`язку з недоведеністю вини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважних причин неявки не повідомив, а тому суд розглядає апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

25 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 у зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я не може прибути в судове засідання.

При цьому, доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 не надав. Відтак, суд дійшов до висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 29 травня 2023 року о 09 годині 18 хвилин, в м. Біла Церква по вул. Івана Кожедуба 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер 7510, ARND-0045, тест № 365 результат 0,46% проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення та долученою до нього роздруківкою з Драгера з показниками (вміст алкоголю у крові становить 0,46 проміле), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно положень інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатами огляду прилад «Драгер-6820» виявив в ОСОБА_1 0,46 проміле алкоголю.

Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовує, незгоду з результатами огляду не висловлював.

Заперечуючи свою вину в місцевому суді, ОСОБА_1 серед іншого вказував про те, що підстав до його зупинки працівниками поліції не було. Вказані доводи викладені останнім і в поданій апеляційній скарзі.

Дані посилання апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що наведені посилання не знаходяться у причинному зв`язку із відмовою апелянта від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і не впливають на доведеність його вини, оскільки як вище вказувалося ОСОБА_1 був зобов`язаний беззастережно виконати вимогу працівника поліції про проходження медичного огляду незалежно від того чи були підстави до зупинки його автомобіля.

Доводи апеляційної скарги в частині, що поліцейський двічі запропонував особі, що притягується до адміністративної відповідальності здійснити видих повітря до газоаналізатора без зміни мундштуку, апеляційний суд вважає не обґрунтованими.

Так, з наданого суду відео, вбачається, що перед тим як пропонувати ОСОБА_1 здійснити видих повітря до газоаналізатора, поліцейський провів контрольний тест приладу, який не виявив алкоголю, що було продемонстровано ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 під час нагнітання повітря в газоаналізатор штучно перервав потік повітря до моменту спрацювання газоаналізатора - перший тест не був виконаний. Саме ця обставина зумовила необхідність його повторення. При цьому, ОСОБА_1 був запропонований його ж мундштук, який не може утримувати в собі парів з більшим вмістом алкоголю ніж є в особи, яка в нього дула, за умови що до цього мундштук був чистий.

Доводи апеляційної скарги в частині, що виявлена в ОСОБА_1 . доза алкоголю 0,46 проміле є допустимою, апеляційний суд відхиляє, оскільки у відповідності до п. 7 розділу ІІ Інструкції 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв