№479/1658/23
№3/479/46/24
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №481570 від 03 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 03 грудня 2023 року о 14.00 год. по вул.Захисників України в с.Секретарка, керував транспортним засобом автомобілем марки Рено Магнум, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду(бетонна огорожа), при ДТП т/з не отримав механічні пошкодження, чим порушив п.10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №481569 від 03 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 03 грудня 2023 року о 14.10 год. по вул.Захисників України в с.Секретарка, керуючи автомобілем марки Рено Магнум, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП до якого був приччетний, чим порушив п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував, що дійсно 03 грудня 2023 року о 14.00 год. по вул.Захисників України в с.Секретарка, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, скоїв наїзд на перешкоду(бетонна огорожа), проте не залишав місця ДТП.

Вислухавши ОСОБА_1 , встановивши обставини, передбачені положеннями ст.280 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до наступного.

Відповідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно положень ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч.2 ст.251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

В підтвердження факту залишення місця ДТП ОСОБА_1 03 грудня 2023 року, а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими не надано суду відеозапис, зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Так, беззаперечним доказом факту залишення місця ДТП ОСОБА_1 , а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими, міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, проте такого доказу матеріали справи не містять.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Матеріали справи не містять належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, викладені в протоколі серії ААД №481569 від 03 грудня 2023 року, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, із матеріалів справи, схеми місця ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення ААД №481570 від 03 грудня 2023 року встановлено, що водій ОСОБА_1 03 грудня 2023 року о 14.00 год. по вул.Захисників України в с.Секретарка, керував транспортним засобом автомобілем марки Рено Магнум, д.н.з. - НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду(бетонна огорожа), при ДТП т/з не отримав механічні пошкодження, порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доцільним буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП, у виді штрафу.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст.ст.122-4, 124, 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення в виді штрафу в доход держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., які стягнути на користь держави(отримувач: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, Банк отримувача Казначейство України, Номер рахунку (IBAN) UA0014001, код кваліфікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави(отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код кваліфікації доходів бюджету: 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до положень ч.1 ст.307КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положеннями ст.308КУпАП встановлено, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :