ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1740/23Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 33/817/87/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Зембри Є.Й.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зембри Є.Й., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 09.06.2023 року о 22 годині 05 хвилин в с. Богданівка по вул. Богдана Хмельницького, 8 Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував т/з Опель Віваро, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу газоаналізатора 6820. Проба позитивна 1,77 % (проміле). Від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування т/з відсторонений. Факт вживання алкоголю не заперечував, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Зембра Є.Й., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин подій, які безпідставно визнано правопорушенням.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що транспортний засіб т/з Опель Віваро, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинено працівниками поліції без належних на те підстав , що суперечить положенням ст.35 ЗУ Про національну Поліцію.

Вважає, що у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Звертає увагу, що рапорт поліцейського своєму керівництву про виявлений факт правопорушення є документом внутрішнього документообігу і не може бути доказом у справі в розумінні статті 251 КУпАП.

Вказує, що відео, яке долучене до матеріалів справи не є безперервним, що вважається порушенням порядку відеофіксації.

Окрім цього зазначає, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у акті огляду на стан сп`яніння не відображена повна та правильна назва технічного приладу, а також його серійний номер, який поліцейський використовував для проведення огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що ні акт огляду, ні протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 належним чином не доводились і копії вказаних документів йому не вручались.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Зембру Є.Й., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 037913 від 09 червня 2023 року, 09.06.2023 року о 22 годині 05 хвилин в с. Богданівка по вул.Богдана Хмельницького, 8 Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував т/з Опель Віваро, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу газоаналізатора 6820. Проба позитивна 1,77 % (проміле). Від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування т/з відстороненний. Факт вживання алкоголю не заперечував, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 копію протоколу не отримував, на увагу не заслуговують, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 в графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене відомості - правильні)

Окрім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що з результатами згоден

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду відомостей про повну назву та серійний номер технічного пристрою за допомогою якого проводився огляд, не віднесені законодавцем до тієї категорії відомостей, які імперативно мають бути відображені у протоколі. А тому їх не внесення не утворює правових передумов для визнання протоколу недопустимим доказом, чи констатування фактів порушення поліцейськими вимог закону, під час складення цього документа, зокрема неповноти його змісту, як про це стверджується в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, на якому зафіксована як причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме те, що він керував транспортним засобом та не був пристебнутим ременем пасивної безпеки. При цьому, водій не заперечує факту виявленого правопорушення.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №298760 від 09 червня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121.

Також, факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 засвідчено рапортом працівника поліції.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Тому, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Оглянутим апеляційним судом відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції, підтверджується, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу під кернуванням водія ОСОБА_1 було повідомлено водієві наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини роти) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Drager 6820», на що ОСОБА_1 погодився, а попередньо, на запитання поліцейського, підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв. За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810» виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1,77 %.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , як відразу після зупинки транспортного засобу, так і під час проходження огляду на стан сп`яніння не повідомляв, що не керував транспортним засобом та не зазначав, що автомобілем керувала його дружина, про що він стверджує в суді апеляційної інстанції.

Натомість, характер його поведінки після зупинки транспортного засобу «Опель Віваро», номерний знак НОМЕР_1 , працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

З огляду на ці обставини, суд першої інстанції правильно оцінив показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на предмет того, що вони не спростовують встановлених судом обставин у справі.

Доводи сторони захисту, що суд першої інстанції неправильно виклав показання вказаних свідків, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки їх свідченнями апелянт мав намір спростувати факт керування ним транспортним засобом. Разом з тим, на переконання апеляційного суду, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю стверджується доказами, неявними в матеріалах провадження, які належним чином досліджені місцевим судом та перевірені під час апеляційного розгляду.

Той факт, що відеофіксація не безперервна і переривається, що на думку захисту є недопустимим доказом, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Також, слід зазначити, що більшість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є аналогічними до тих, що наведені адвокатом Земброю Є.Й. у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Зембри Є.Й. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя