Справа № 154/2027/23 Провадження №33/802/111/24 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Таровської А. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Жука Юрія Богдановича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Жука Ю. Б. на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.05.2023 о 01 годині 25 хвилин на вул. Луцькій в м. Володимирі, Волинської області, керуючи автомобілем марки «BMW» н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, з?їхав з дороги та здійснив зіткнення з електричною опорою, внаслідок чого автомобіль та електроопора зазнали пошкоджень, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 07.05.2023 о 01 годині 25 хвилин на вул. Луцькій в м. Володимирі, Волинської області керував автомобілем марки «BMW» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Жук Ю. Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Насамперед апелянт зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Останній стверджує, що не керував транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі та заперечує свою причетність до ДТП.

У свою чергу, на переконання сторони захисту, покази поліцейського ОСОБА_2 не можуть бути взяти до уваги, оскільки він є заінтересованою особою.

Також захисник вказує не допустимість як доказу пояснення свідка ОСОБА_3 , котре зафіксоване на бодікамеру працівника поліції, яка стверджує, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, адже вона безпосередньо не була допитана в судовому засіданні місцевого суду.

На думку апелянта, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 , на підставі чого захисник просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, а провадження закрити.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Жука Ю. Б., які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, його винуватість підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними з протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072692 від 07.05.2023 та серії ААБ № 072922 від 07.05.2023, яким підтверджується факт керування порушником транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; схемою місця ДТП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.05.2023, згідно з яким ОСОБА_1 перебував стані алкогольного сп`яніння, встановлено 0,98 проміле алкоголю; поясненнями свідка ОСОБА_5 котрі зафіксовані на бодікамері працівника поліції і якими стверджується керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким також зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Основні доводи апелянтів щодо скасування постанови суду першої інстанції зводяться до відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованих йому адміністративних правопорушення.

Однак оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що матеріалами справи не доводиться факт керування його підзахисним транспортним засобом, однак вони є голослівними та спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з пояснень працівника поліції ОСОБА_2 причиною зупинки транспортного засобу марки «BMW» стало його пересування у комендантську годину. В подальшому водій даного транспортного засобу не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення із електроопором. Підійшовши до автомобіля було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває на задньому сидінні автомобіля. На передньому сидінні пасажира знаходилась ОСОБА_5 , яка підтвердила, що керував транспортним засобом ОСОБА_1 . Інших осіб на місці події не було.

Про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та його причетність до дорожньо-транспортної пригоди 07.05.2023 на вул. Луцькій в м. Володимирі. підтвердила і ОСОБА_5 під час спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано на бодікамеру.

Підстав ставити під сумнів пояснення вказаних вище осіб апеляційний суд не вбачає, оскільки вони є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

В розумінні положень ст. 251 КУпАП пояснення ОСОБА_5 , які зафіксовані на бодікамеру працівника поліції, є допустимим і належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Враховуючи, що покази даного свідка узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи, ставити їх під сумнів в апеляційного суду немає. Посилання захисника про неналежність і недопустимість пояснень ОСОБА_5 , адже її безпосередньо не допитував місцевий суд, до уваги апеляційним судом не береться з огляду на зазначене вище.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом було неодноразово застосовано привід до свідка ОСОБА_5 , однак остання в судове засідання не з`являлася. Також слід зауважити, що сторона захисту в суді апеляційної інстанції не заявляла клопотання про її допит.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону.

Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жука Юрія Богдановича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук