КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1687/2024 Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
ЄУН: 355/86/24 Суддя у І інстанції: Троценко Т.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 1 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , працююча головним бухгалтером ТОВ «Т.МЕТЕР Україна» (податковий номер 41177181),

звільнена від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що будучи головним бухгалтером ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА», яке знаходиться за адресою: вул. Київський шлях, 78, смт. Баришівка, Київська область, 9 січня 2024 року вчинила порушення вимог п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку в сумі 1760 грн; підтверджено суму бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) по декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2023 року на суму ПДВ 255032 грн.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 безпосередньо до суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 1 лютого 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Одночасно ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 1 лютого 2024 року, який, на її переконання, пропущений з поважних причин. На обґрунтування клопотання ОСОБА_1 , з посиланням на положення ст.ст. 285, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, зазначає, що оскаржувана постанова щодо неї винесена 1 лютого 2024 року, проте копію постанови отримано нею під розписку 23 лютого 2024 року. Вважає, що місцевим судом не дотримано встановленого ст. 285 КУпАП порядку вручення або надсилання копії постанови, внаслідок чого її було обмежено у праві на апеляційне оскарження, передбачене ст.ст. 287, 294 КУпАП, що є одним з основним засад судочинства.

Щодо обґрунтування вимог апеляційної скарги, то як зазначає ОСОБА_1 , складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення, зокрема, фактично не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, так як її складові не розкриті, а саме: не зазначено, які конкретні порушення ведення податкового обліку допущено нею, як головним бухгалтером ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА», як і не зазначені конкретні дії чи бездіяльність, які б мали місце, і полягали у порушенні чи нездійсненні нею передбачених законодавством правил ведення податкового обліку. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені тільки наслідки дій, які свідчать про відмову в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість і не зазначені обставини, які дозволяють прийти до такого висновку. Відмова в бюджетному відшкодуванні податку є наслідком порушення порядку ведення податкового обліку, а не самим порушенням. Відсутність вищевказаних даних в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про неконкретність обвинувачення.

Також ОСОБА_1 зазначає, що оцінюючи питання наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, необхідно враховувати, що контролюючий орган на підтвердження її винуватості надав виключно протокол про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року та Акт позапланової документальної виїзної перевірки TOB «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» від 4 грудня 2023 року № 26102/10-36-07-05/41177181, разом з тим наведені у протоколі та Акті перевірки обставини не є достатніми, переконливими та беззаперечними доказами вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення. Так, апелянт зазначає, що при викладенні у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП були нею допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Норма ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто, нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Однак, як зазначає ОСОБА_1 , посадовими особами контролюючого органу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП зазначеної норми не дотримано. А окрім того, відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Апелянт, з посиланням на практику Верховного Суду України (постанова від 3 листопада 2015 року № 826/20761/14) зазначає, що Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Отже, в силу норм Податкового кодексу України Акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами передбачено, що за результатами розгляду матеріалів документальної перевірки, у терміни та порядку, встановлені ПК України, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення. А тому, як вказує апелянт, відповідно до положень п.86.8 ст. 86 ПК України, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не Акта перевірки. Як наголошує апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення, як відсутнє воно і у матеріалах справи.

На переконання апелянта, Баришівським районним судом Київської області не враховано доводів, зазначених у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року, що ґрунтуються на актуальній судовій практиці, а також не дотримано вимог законодавства щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, як вказує апелянт, сукупність наведених обставин свідчить про те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому постанова суду від 1 лютого 2024 року підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Головне управління ДПС у Київській області Державної податкової служби України повідомлялось про день та час апеляційного розгляду справи, представник якого в судове засідання не з`явився та будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, при належному їх повідомленні, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, слід дійти такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Перевіркою матеріалів встановлено, що у провадженні місцевого суду перебували матеріали у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За участю ОСОБА_1 відбувався розгляд справи, за результатами якого 1 лютого 2024 року винесена оскаржувана постанова.

При неотриманні копії постанови суду від 1 лютого 2024 року, 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до місцевого суду з заявою про направлення їй копії постанови рекомендованим листом на вказану нею адресу для листування.

23 лютого 2024 року ОСОБА_1 у приміщенні суду отримала копію постанови суду від 1 лютого 2024 року, що засвідчила власноручним підписом (ас. 52) і 26 лютого 2024 року подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання останньої, яке міститься в апеляційній скарзі, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 1 лютого 2024 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених в судовому засіданні та оцінених доказів і вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови стосовно ОСОБА_1 дотримані не у повному обсязі.

Так, матеріалами справи встановлено, що у період з 4 жовтня 2023 року по 10 жовтня 2023 року головним державним інспектором відділу перевірок відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18 серпня 2023 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від17 жовтня 2023 року № 22087/10-36-07-05/41177181, відповідно до якого Головним управлінням ДПС у Київській області зроблено висновки про встановлене порушення, а саме, перевіркою встановлено порушення вимог п. 200.1. ст. 200, пп. «б» п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, відповідно до вимог пп. 54.3 ст. 54 та пп. 200.14 Податкового кодексу України ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування у розмірі 214927 гривень.

Із висновками щодо порушення TOB «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» податкового законодавства, які викладені в Акті TOB «Т. МЕТЕР УКРАЇНА», не погодилось та 30 жовтня 2023 року подало свої заперечення до нього у порядку, визначеному п. 86.7 ст. 86 ПК України.

Листом про розгляд заперечення від 14 листопада 2023 року ГУ ДПС у Київській області повідомило Товариство про рішення провести додаткову перевірку, виключно з питань, що стали предметом оскарження.

В період з 21 листопада 2023 року по 27 листопада 2023 року головним державним інспектором відділу перевірок відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18 серпня 2023 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, що стали предметом заперечень на Акт документальної позапланової перевірки від 17 жовтня 2023 року № 22087/10-36-07-05/41177181.

За результатами додаткової перевірки складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету від 4 грудня 2023 року № 26102/10-36-07-05/41177181, відповідно до якого, ГУ ДПС у Київській області зроблено наступні висновки:

- встановлено порушення п. 200.1., п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку в сумі 1760 грн.;

- підтверджено суму бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платнику у банку (рядок 20.2.1) по декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2023 року на суму ПДВ 255032 грн.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року, складеному стосовно головного бухгалтера ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, слідує, що головний бухгалтер вказаного товариства ОСОБА_1 вчинила порушення вимог п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8, п. 200.9 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку в сумі 1760 грн; підтверджено суму бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) по декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2023 року на суму ПДВ 255032 грн.

Відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає даним вимогам закону, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення, зокрема, фактично не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, проте для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП, на що обґрунтовано вказано апелянтом.

Разом з тим, при викладі у протоколі № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року суті вчиненого адміністративного правопорушення, у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП були допущені ОСОБА_1 , як головним бухгалтером ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА», особисто, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначені лише наслідки дій, які свідчать про відмову в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, проте, не зазначені обставини, які дозволяють дійти такого висновку. Відмова у бюджетному відшкодуванні податку є наслідком порушення порядку ведення податкового обліку, а не самим порушенням. Відсутність вищевказаних даних у протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про неконкретність обвинувачення.

Неконкретність обвинувачення в даному випадку позбавляє можливості ефективно захищатися від нього.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховані наведені обставини, а також те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та за результатами судового розгляду суддя місцевого суду за змістом оскаржуваної постанови визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.

При цьому, висновок про вчинення правопорушення суддя місцевого суду формально обґрунтував матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року та даними копії акту документальної планової виїзної перевірки від 4 грудня 2023 року, але будь-якої оцінки наявним в матеріалах справи документам не надав, фактичні обставини справи не з`ясував, отже, не виконав вимоги КУпАП та дійшов передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суддею місцевого суду не в повному обсязі дотримано вимоги, передбачені ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого за відсутності в матеріалах справи належних та достатніх доказів, окрім Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Т. МЕТЕР УКРАЇНА» (податковий номер 41177181) від 4 грудня 2023 року № 26102/10-36-07-05/41177181 та протоколу про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року, суддя дійшов передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 1 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 1 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження - скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 86/10-36-07-05 від 9 січня 2024 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва