Справа № 729/2116/23
3/729/14/24 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарів Величко К.Р., Ященко Л.В., особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , різноробочого ХПП «ІМК», раніше до адмінвідповідальності не притягувався, рнокпп НОМЕР_1
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 09.08.2023 їздив автомобілем на город. По дорозі на вул. Шевченка в м. Бобровиця сталася поломка і він зупинив транспортний засіб та пішов до магазину, де придбав горілку та слабоалкогольні напої та пішов до ОСОБА_2 , який проживає на цій вулиці, де разом з ним, його дружиною та матір`ю вживали алкогольні напої. В подальшому дружина ОСОБА_2 захотіла посидіти в автомобілі, який був припаркований біля двору та відчинила дверцята транспортного засобу. Він на деякий час відійшов від автомобіля у справах та помітив, що немає ключів. В цей час він побачив як ОСОБА_2 сідає за кермо транспортного засобу та від`їздить. Через декілька секунд він почув як транспортний засіб вдарився об металевий паркан. Прийшовши до місця ДПТ сусіди повідомили, що викликали працівників поліції, які після приїзду склали відносно нього протокол про притягнення до адміністративної відповідальності.Заяву до поліції про заволодіння ОСОБА_2 транспортним засобом він не писав.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши і оцінивши докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 г ПДР, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Всупереч тому, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його вина у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 188155 від 09.08.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2 , який керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Викладене в протоколі узгоджується із переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Окрім викладеного, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_5 , приєднаними до протоколу, в яких вона чітко зазначила, що ОСОБА_1 , вона та ОСОБА_2 вживали спиртні напої. Після цього ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_1 проїхати на автомобілі та останній дозволив. Вона була пасажиром. Згодом ОСОБА_2 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан (а.с.4).
Ці покази не викликають сумніву у їх правдивості, оскільки пояснення були відібрані безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, примусу з боку працівників поліції не було, свідок ОСОБА_5 своїм підписом засвідчила їх правильність.
Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5 надала неправдиві свідчення, так як вона співмешканка ОСОБА_2 та проживає разом з ним не заслуговують на увагу, так як в своїх поясненнях остання підтвердила, що всі вони вживали алкогольні напої, в тому числі і ОСОБА_2 , який після дозволу ОСОБА_1 керував автомобілем та саме під його керуванням був здійснений наїзд на паркан. Тобто, її пояснення жодним чином не направлені на уникнення ОСОБА_2 відповідальності.
Про те, що ОСОБА_2 вживав алкоголь та в подальшому керував транспортним засобом в судовому засіданні підтвердив сам ОСОБА_1 , пояснюючи як він приїхав до останнього, де вживав алкоголь разом з ним, його дружиною та матір`ю.
В п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських
препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.
Отже, в судовому засіданні згідно пояснень ОСОБА_1 встановлено, що останньому було відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони спільно вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 .
Доводи про те, що ОСОБА_2 без його згоди заволодів транспортним засобом спростовуються поясненнями ОСОБА_5 . Інших доказів, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до поліції та повідомлення про заволодіння його транспортним засобом ОСОБА_2 та внесення відомостей за вказаним фактом до ЄРДР не надано.
Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. г ПДР.
Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення вказаної норми тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв та інших осіб.
Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водій»: керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП лише штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко