Справа № 305/101/24
Номер провадження 3/305/110/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та зареєстровану АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , громадянку України, непрацюючу,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адмінправопорушення серії ВАВ №942416 від 24.12.2023, ОСОБА_1 , будучи матір?ю неповнолітньої дитини, ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 09 грудня 2013 року, о 17.34 год., перебувала у стані алкогольного сп?яніння та була доставлена до Рахівської районної лікарні, через те що їй стало зле.

Таким чином, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила що дійсно її неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вжила алкогольні напої та була доставлена до Рахівської РЛ. Поряд з цим, надалу суду копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 , з якого вбачається що на момент вчинення правопорушення, їй виповнилося 14 років.

Заслухавши, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх у своїй сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, за ч.1, 2, 6 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги доправ, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби міжнародами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена за ч.1 ст.184 КУпАП.

Отже, умовою для настання відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП є ухилення батьків від виконання обов`язків, передбачених ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Частина 3 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків і осіб, що їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Проте, як вбачається зі змісту протоколу, та з пояснень ОСОБА_1 , наданих в ході розгляду справи, фактично дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч.3 ст.184 КУпАП, за якою відповідальність батьків настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбаченихчастинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, оскільки, як вбачається з свідоцтва про народження, на момент вчинення правопорушення, ОСОБА_2 виповнилося 14 років.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях («Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»), які є частиною національного законодавства України, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року право на справедливий суд, коли суди, в одному випадку, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення, в другому уточнили в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, тим самим взяли на себе функції сторони обвинувачення, позбавивши особу можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі (ст.ст.9, 245 КУпАП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що органом, що склав прокол про адмінправопорушення, не доведено належними доказами факт вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а суд, хоча і вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, проте, протокол за вказаною статтю КУпАП відносно ОСОБА_1 , не складався та не був предметом розгляду в суді, а тому суд невправні самостійно змінити фабулу адмінправопорушення, бо це буде порушенням права особи на справедливий суд, провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адмінправопорушення.

Також слід зазначити, що на підставі ст.40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної справи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладається, остання звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 221, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк