Провадження № 3-в/679/1/2024
Справа № 679/526/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області заяву-клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, на строк 6 місяців, постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

встановив:

18 грудня 2023 року (вх. №5556/23 від 18 грудня 2023 року) до Нетішинського міського суду, в порядку ст.301 КУпАП, надійшла заява-клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, на строк 6 місяців, постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В обґрунтування наданої заяви-клопотання зазначено, що:

у відповідності до постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року правопорушника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

правопорушник ОСОБА_1 , не відмовляючись від виконання рішення суду та не маючи наміру ухилятися від визначеного стягнення, вважає за можливе, з урахуванням складних сімейних та матеріальних обставин, пов`язаних з наявністю на утриманні дитини неповнолітнього віку сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, який є інвалідом І групи, виконанням обов`язків військової служби в лавах ЗС України, збільшенням рівня витрат, ростом цін та інфляцією, відстрочити виконання постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року, на строк 6 місяців.

У судовому засіданні встановлено, що:

відповідно до постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року (а.с.48-51), правопорушника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 24 лютого 2009 року батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 ,

відповідно до копії корінця медичного висновку КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» №31 про дитину-інваліда віком до 18 років від 07 листопада 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає розділу І підгрупі «А» пункту 3 підпункту 3.10 переліку медичних показань, з датою переогляду 12 лютого 2027 року,

відповідно до довідок №5149/А від 05 вересня 2023 року та №3820 від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в період часу з 02 липня 2023 року до 05 вересня 2023 року приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи у районах населених пунктів Дворічна, Куп`янськ, Петропавлівка, і, відповідно набув підстави для отримання статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

І провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 ч.2 КУпАП).

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Крім того, у відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду, в розумінні ст.6 Конвенції, і правова система держави не має допускати, щоб остаточне судове рішення залишилось не виконаним.

Отже, для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що закріплює право на справедливий суд, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» і «судового розгляду» (Рішення ЄСПЛ від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00), і це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін, і важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас, не передбачала виконання судових рішень, тож, якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення ЄСПЛ від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» (заява №67534/01).

Крім того, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Згідно ст.245 КУпАП, що визначає завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1, ст.300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

За змістом положень ст.301 КУпАП, що регламентують відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення), здійснюється в порядку, встановленому законом.

За приписами ст.33 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що визначає відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому, і надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю, при цьому, при розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, крім того наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником, і строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду, і надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника (Постанова ВС від 21 лютого 2019 року (справа № 2-54/08 (провадження № 61-15140св18).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд, вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених у судовому засіданні доводів, наданих стороною захисту, вважає за необхідне у задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, на строк 6 місяців, постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відмовити за необгрунтованістю, оскільки, заявник не довів належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових, та які б надавали підстави для відстрочки виконання рішення суду, відповідно до ст.301 КУпАП, так як, будь-яких ґрунтовних доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно ускладнюють або ж унеможливлюють виконання судового рішення, які б свідчили про наявність законодавчо визначених правових підстав щодо неспроможності сплати особою штрафу у визначеному судом розмірі, що мають місце на час звернення та втратять своє існування впродовж 6 місяців, або ж вказували б на наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, які є непереборними для своєчасної сплати штрафу у визначеному судом розмірі, в строки, обумовлені ст.307 КУпАП, тобто, для ухвалення рішення про відстрочку виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, на строк 6 місяців, до суду не надано, а вирішення питання про відстрочку виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, до того ж, не передбачено нормами діючого законодавства.

На підставі викладено, з урахуванням ст.130 ч.1 КУпАП, керуючись ст.301, ст.304 КУпАП, суд,

постановив:

У задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, на строк 6 місяців, постанови Нетішинського міського суду від 25 жовтня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: