Справа № 142/543/23
Провадження № 33/801/412/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Александрова Дмитра Олександровича на постанову Піщанського районного Вінницької області від 05 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ№321955, 10 жовтня 2023 року о 20:50 год по вул. Українській, 69 у смт. Піщанка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810. Результат огляду 3,18 ? алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн. При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що докази, якими підтверджується в діях ОСОБА_1 склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП викликають сумніви у їх достовірності. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський зазначив, крім порушення п. 2.9 «а» ПДР, зазначив і п. 2.9 «в» ПДР, за порушення якого відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП не настає. Огляд на стан сп`яніння повинен проводитись відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), згідно якої такий огляд повинен проводитись в свою чергу з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, зокрема щодо часу періодичного калібрування та повірки. В порушення Інструкції огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено приладом «Драгер 6810», який не пройшов у встановленому порядку, у визначений час, повірку та калібрування. Відеозапис з нагрудної камери патрульних поліцейських не було безперервним, ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а його відмова від огляду в закладі охорони здоров`я не означає автоматичну згоду з результатами проведеного огляду.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що його вина за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою щодо яких жодних сумнівів у їх достовірності та допустимості не виникає, оскільки вони оформлені у встановленому законом порядку, у протоколі викладена суть правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучені усі відомості необхідні для правильного вирішення цієї справи і докази є достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 та притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини скоєного правопорушення на підставі наявних доказів, які вірно оцінив в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення та вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про зазначення в протоколі про адмінправопорушення про порушення двох пунктів ПДР - 2.9 «а» ПДР і п. 2.9 «в» ПДР, наслідком чого є його зіпсованість, не заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення крім інших даних зазначаються суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за порушення п. 2.9 ПДР і посилання на порушення цього п. правил міститься в протоколі, в останньому містяться всі необхідні відомості для притягнення Князьського за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Помилкове зазначення в протоколі про порушення п. 2.9 «в» правового значення для кваліфікації дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими Інструкції під час огляду на стан сп`яніння щодо проведення такого огляду за допомогою приладу Драгер, що не пройшов у визначений законом час калібрування та повірки, також є безпідставними.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У справі відсутні докази того, що прилад Драгер 6810 використовувався поліцейськими з порушеннями Інструкції з його експлуатації.

Крім того, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначає, що калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Таким чином процедура калібрування не встановлює і не підтверджує ту обставину, що прилад «Драгер» відповідає встановленим вимогам, таку обставину встановлює і підтверджує саме результат повірки.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з чеку приладу «DRAGER «ALCOTEST 6810» від 10.10.1023 року, його остання повірка здійснена 22 лютого 2023 року, а огляд з його допомогою ОСОБА_1 проведено 10 жовтня 2023 року, тобто, в межах річного строку після останньої повірки, а отже прилад «DRAGER «ALCOTEST 6810» відповідає встановленим вимогам і його результати не викликають сумніву.

Доводи захисника про не безперервність відеозапису з нагрудної камери поліцейських, як на підставу сумніву в їх повноті та достовірності, є не обгрунтованими, оскільки, на наявному відеозаписі тривалістю до 21 год. 11 хв. повно і послідовно зафіксовані всі обставини, що являють собою склад правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 с. 130 КУпАП та його вину: зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, не заперечення ним та його погодження з результатами огляду, не бажання спростувати їх в закладі охорони здоров`я. Цим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано визнання ОСОБА_1 результатів огляду, вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом та категорична відмова їхати для огляду до закладу охорони здоров`я. Вказане також підтверджується направленням на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що власноручно підписане ОСОБА_1

В зв`язку з цим не підлягають задоволенню і доводи скарги щодо не визнання ним результатів огляду.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки роздруківка результатів технічного приладу «Драгер» містить його підпис. Крім цього, спростувати результати огляду на місці зупинки транспортного засобу можливо лише шляхом проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, однак таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Інші обставини, на які посилається заявник, що зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Александрова Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Піщанського районного Вінницької області від 05 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук