ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
Справа № 615/1329/23 Головуючий суддя І інстанції Токмакова А. П.
Провадження № 33/818/60/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього міру адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Оскаржуваною постановою встановлено, що 10.07.2023 о 22:55 год. ОСОБА_1 , рухаючись по а/д Київ-Харків-Довжанський, на 439км керував т/з AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 05.09.2023 року та закрити адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 .

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з`ясовані усіх обставин, які підлягають з`ясуванню та не надана їм належна оцінка. Зокрема, ОСОБА_1 посилається на те, що надані працівниками поліції відеодокази не стосуються протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до якого він притягається до адміністративної відповідальності. Працівниками поліції порушено порядок проходження огляду на стан відповідного сп`яніння, а саме: прилад за допомого якого був проведений огляд водія на стан алкогольного сп`яніння не зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства та не проведена встановлена законом повірка цього газоаналізатора. Працівниками поліції не було відсторонено водія від керування транспортним засобом, що на думку апелянта, виключає підстави для складання уповноваженою особою протоколу про адміністративну відповідальність. Письмові пояснення надавав під психологічним тиском.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Валківського районного суду Харківської області від 05.09.2023 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції апелянт участі не приймав, копію постанови ОСОБА_1 не отримував. Про існування оскаржуваної постанови дізнався із відомостей єдиного державного реєстру судових рішень.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відомостями матеріалів справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання, призначене на 12 листопада 2023 року в приміщенні Харківського апеляційного суду, ОСОБА_1 для розгляду його апеляційної скарги не з`явився; про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, а саме: особисто телефонограмою (а.с.52), а також шляхом отримання судової повістки в електронній формі ( довідка про доставку СМС повідомлення, сформованої згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28. (а.с. 53).

Крім того, Харківським апеляційним судом були направлені судові повістки як на адресу, зазначену в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), так і на адресу тимчасового мешкання у АДРЕСА_2 ). Зворотні повідомлення про отримання судових повісток до суду апеляційної інстанції не надійшли. Однак, згідно відомостей роздруківки трекінгу АТ «Укрпошта» судова повістка, направлена на адресу, вказану в апеляційній скарзі зазначено «відправлення не вручене під час доставки».

За таких умов, Харківський апеляційний суд вжив всіх заходів щодо повідомлення учасників справи про дату судового засідання та вважає їх повідомленими належним чином.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. В матеріалах справи відсутні відомості про поважність неявки апелянта у призначене судове засідання, а також жодні заяви або клопотання чи будь-яких інших повідомлень стосовно відкладення судового засідання, призначене на 12 січня 2024 року.

Поряд з цим слід зазначити, що апеляційний розгляд у цій справі раніше вже відкладався у зв`язку із заявою особи, що подала апеляційну скаргу (а.с. 51).

Таким чином, Харківський апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 за відсутності належно повідомлених учасників справи в межах поданої апеляційної скарги та відомостей, що є наявними у матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні, передбаченого п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, вчиненому за наступних обставин.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями протоколу ААД№ 224632 від 10.07.2023 року ОСОБА_1 10.07.2023 року о 22 год. 55 хв. трасою М-03 439 кілометр керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6820, що підтверджується тестом №1933 від 10.07.2023. Результат огляду 0.89 проміле. Водій з результатом згоден.

Крім того, ОСОБА_1 надав пояснення працівникам поліції про що зазначив у протоколі (а.с.1, 8). Будь-яких інших заперечень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив;

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 видане 18.07.2019 (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою у графі «результат огляду на стан сп`яніння» зазначено «позитивний 0.89 проміле». З результатом тесту ОСОБА_1 був згоден про що свідчить його підпис у відповідній графі цього акту (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з позначкою «не доставлявся» (а.с.6);

- роздруківкою тесту на стан алкогольного сп`яніння №1933 (а.с.4);

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_1 згідно яких він вживав алкогольні напої 09.07.2023 року на день народження дідуся дружини. Ввечері зателефонували з роботи. Згідно прийнятого розпорядження керівництва ОСОБА_1 було необхідно їхати до м. Харкова. 10.07.2023 року сів за кермо власного автомобіля та вирушив до м. Харкова. Почував себе добре, ознак алкоголю не відчував. З результатами приладу газоаналізатора був згоден. Жодних зауважень щодо порушення його прав, зокрема і щодо вчинення психологічного тиску працівниками поліції відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодним чином не зазначив (а.с. 8). ОСОБА_1 не заперечував проти факту його керування транспортним засобу 10.07.2023 року і у своїх поясненнях, наданих суду першої інстанції (а.с. 21), що свідчить про дотримання судом першої інстанції права щодо доступу до правосуддя учасника провадження;

- відомостями рапорту інспектора УПП в Харківські області В. Жученка, згідно яких під час несення служби 10.07.2023 року на стаціонарному посту Валки о 22 год 00 хв було зупинено транспортний засіб AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 для перевірки. Під час перевірки документів від водія був різкий запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук. У зв`язку з чим було прийняте рішення щодо огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Погодившись із вимогою поліцейського, водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора DRAGER ALKOTEST на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду склав 0.89 проміле. ОСОБА_1 був згоден з результатом цього огляду.

Водія було відсторонено від керування транспортними засобами;

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області (додаток до протоколу ААД№224632 (а.с. 3), де зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування працівників поліції з водієм зупиненого транспортного засобу. Відеозаписом встановлено, що працівниками поліції було проведено огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку. Результат огляду становив 0.89 проміле. У зв`язку з чим було складено протокол про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 . Водій з результатом огляду за допомогою газоаналізатора погодився.

Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було ознайомлено зі змістом складеного протоколу та роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Щодо застосування працівниками поліції відносно ОСОБА_1 психологічного тиску, а також інших порушень його прав апелянт жодним чином не зазначив.

Доказів, які б свідчили про психологічний тиск з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 не містять й інші відомості матеріалів справи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Матеріали справи не містять також і відомостей про звернення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до компетентних органів із заявою про вчинення відносно нього працівниками поліції кримінального правопорушення в порядку, передбаченому КПК України.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що апелянт не скористався своїм правом та не надав до суду доказів на підтвердження його версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів сторони захисту в цій частині.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що результати приладу Alcotest 6820 не можуть бути доказами у справі через відсутність його державної реєстрації та порушення порядку повірки приладу «Alcotest Drager 6820», суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, вимогами п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Разом з тим, згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Поряд з цим, з відомостей реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який є у загальному доступі, сертифікат затвердження типу UA.TR.001 101-17, дійсний з 05.10.2017 по 05.10.2027. Цей сертифікат засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань ДП "Укрметртестстандарт" тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest…», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany, зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та придатний для застосування за умови проходження чергових перевірок з інтервалом встановленому під час затвердження для такого типу засобів вимірювальної техніки, - 1 рік.

Крім того, постановою КМУ від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», яка була чинна на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, вказаною постановою не скасовано обов`язковість проведення повірки засобів вимірювальної техніки, у тому числі приладу «Alcotest Drager 6820», а встановлено вважати чинними, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування.

Відповідно до відомостей роздруківки тесту про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останнє калібрування законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатор Alcotest Drager 6820 було проведено 22.12.2022 року та на момент вчинення правопорушення водієм п. 2.9 «а» ПДР України було чинним.

У зв`язку з чим, посилання сторони захисту на недійсність результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатор Alcotest Drager 6820 слід вважати безпідставними та розцінювати його як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що працівниками поліції до зібраних доказів не долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що відеозапис не стосується зафіксованих у протоколі подій та водія не було відсторонено від керування є суб`єктивною думкою апелянта і не узгоджуються з відомостями матеріалів справи.

Зокрема, з відомостей рапорту інспектора В. Жученка (а.с.9) вбачається, що транспортний засіб був залишений на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху. Водія було відсторонено від керування транспортними засобами. Аналогічні відомості підтверджуються також і відомостями відтвореного відеозапису.

Конверт із технічним записом відеозапису містить реквізити протоколу ААД№224632 та долучений до матеріалів справи (а.с.3). Більш того, і сам протокол ААД№224632 у графі «до протоколу додаються» зокрема інших доказів зазначений і «відео з бодікамери…».

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є долученим до матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення (а.с. 5);

Таким чином ці доводи апелянта слід вважати суб`єктивними та розцінювати їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Аналізуючи відомості всіх доказів у справі як окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Пунктом 1. 9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Валківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков