Справа № 149/3697/23
Провадження №3/149/43/24
Номер рядка звіту 225
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183456 від 09.11.2023, 09.11.2023 о 19:25 год. по просп. Свободи у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "daewoo sens", д.н.з. НОМЕР_1 , надаючи послуги з перевезення пасажирів у режимі таксі, не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п. 31.3 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 572942 від 09.11.2023, 09.11.2023 о 19:25 год. по просп. Свободи у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в режимі таксі без державної ліцензії на перевезення певного роду діяльності "daewoo sens", д.н.з. НОМЕР_1 , за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнає. Пояснив, що він дійсно на той час працював на службі таксі "Болт" в м. Києві, однак в день. коли складалися протоколи він не знаходився на роботі, а був вихідний і знаходився за кермом свого власного автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Адамчук П. Б. в судовому засіданні надав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з наступних підстав.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Разом з тим, ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є факт надання послуг за винагороду, систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для законного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП мають бути докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг перевезень пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Разом з тим, ОСОБА_1 господарську діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів взагалі не здійснював, винагороду не отримував.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення.

Також, оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на відповідну статтю Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб`єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне:

Так, ч. 3 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В той же час відповідно до п. 31.3 б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначаються транспортні засоби, які підлягають обов`язковому технічному контролю та періодичність його проходження, а також визначають транспортні засоби, які звільнені від проходження обов`язкового технічного контролю.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

- технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:

- таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку;

- таксометр це прилад, призначений для інформування пасажирів про вартість поїздки та реєстрації параметрів роботи автомобіля-таксі, визначених законодавством;

- послуга з перевезення пасажирів чи вантажів це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам закону та до нього потрібно додати докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), необхідно зауважити, що суд має бути неупередженим і безстороннім. Викладене формулювання обставин справи слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

При цьому жодних доказів того, що, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , використовувався як таксі, працівниками поліції не надано.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі тощо).

Також слід зауважити, що відповідно до п.п.15 п.2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку це транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності або виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку матеріали адміністративної справи не містять.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 184, 221, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121. ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ