ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/5153/24 Суддя суду 1 інстанції: Пруднікова О.В.
Провадження №: 33/818/1322/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 28 » серпня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з участю її захисника ОСОБА_3 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від « 26 » 07 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2024 вбачається, що 07.07.2024 о 00 год 10 хв у Харківській області, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 81 водій ОСОБА_2 , керувала транспортним засобом NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 ARLG 0467 відмовилася, що зафіксовано на бодікамеру /13, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються сукупністю зібраних по справі та досліджених судом доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 786730 від 07.07.2024, який містить дату, час, місце та зазначення обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України; встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови. Також у протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від його підписання; відмовилася від проходження медичного огляду на місці за допомогою спеціального засобу алкотестеру Драгер 6820 ARLG 0467, а також відмовилася від проходження медичного огляду в медичному закладі;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №3 від 07.07.2024, в якому викладені обставини від 07.07.2024, а саме, про те, що у період дії комендантської години було зупинено NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовилась;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2024;

- даними відеозапису з бодікамери /13, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 у період дії комендантської години, перебуваючи за кермом транспортного засобу NISSAN JUKЕ, на неодноразові пропозиції поліцейського - відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального засобу газоаналізатора «Alcotest Drager», а також відмовилась від проходження огляду у медичному закладі;

- довідкою інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», згідно з якою пошук «ГСЦ Посвідчення водія» на причетність власності посвідчення водія значиться: посвідчення водія Українське НОМЕР_2 , категорія В з 01.09.2005, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 26.07.2024р. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі № 619/5153/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в її діях.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт звертає увагу на наступне.

До протоколу було додано Направлення до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», складене о 00 год 25 хв 07 липня 2024 року інспектором СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 3 Р.С. Лисенком.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 78 від 25 липня 2024 року свідчить про те, що 31 жовтня 2023 року відбулася державна реєстрація припинення зазначеної юридичної особи, тобто поліцейські направляли ОСОБА_2 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння всупереч вимог статті 266 КУпАП та спільного наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не до медичного закладу, який визначений у переліку Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації, а до ліквідованого закладу, який до такого переліку не входить, що у свою чергу свідчить про істотне порушення порядку проведення такого огляду.

Також, на думку ОСОБА_2 , з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що вона була у повному обсязі відсторонена від керування транспортним засобом в порядку ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Також вона стверджує, що відео з бодікамер працівників поліції не підтверджує факту керування нею транспортним засобом в час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме о 00 год 10 хв, оскільки час, зафіксований у відеозаписі спливає, починаючи з 00 год 18 хв. Таким чином, немає доказів того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно керувала транспортним засобом у момент зупинки її поліцейськими.

Також апелянт стверджує без достатнього аргументування, що на її думку, протокол про адміністративне правопорушення був складений з чисельними помилками, відтак не мав юридичної сили.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, до суду прибув її захисник Давидов В.О. У судовому засіданні останній підтримував доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 у повному обсязі, подав доповнену апеляційну скаргу, в якій дотримувався тих самих позицій.

Також захисником було подано низку клопотань, а саме: про долучення до матеріалів справи документів, про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення; про виклик поліцейських для надання роз`яснень, про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, про витребування повного відеозапису; про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується поданих захисником клопотань, то суд апеляційної інстанції дійшов до такого:

- клопотання про долучення до матеріалів справи документів (клопотань та копій документів ОСОБА_2 ) задовольнив;

- у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовив, оскільки в даних обставинах у справі такої можливості КУпАП не передбачено;

- у задоволенні клопотання про виклик поліцейських для надання роз`яснень відмовив, виходячи з практики Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, а саме у справі №161/5372/17 від 29 квітня 2020 року Верховний Суд зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Згідно з даною правовою позицією, натомість, працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій складав матеріали справи, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення не можуть бути допустимими;

- у задоволенні клопотань про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, про витребування повного відеозапису та про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами відмовив, оскільки в цьому немає необхідності з огляду на те, що всі зібрані у справі докази суд апеляційної інстанції визнає належними, допустимими та достовірними, а в своїй сукупності достатніми для об`єктивного з`ясування обставин події вчинення даного адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2024 о 00 год 10 хв у Харківській області, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 81 водій ОСОБА_2 , керувала транспортним засобом NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 ARLG 0467 відмовилася, що зафіксовано на бодікамеру /13, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 786730 від 07.07.2024; рапорт поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №3 від 07.07.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння; направлення на огляд з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2024; дані відеозапису з бодікамери /13; довідку інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», згідно з якою пошук «ГСЦ Посвідчення водія» на причетність власності посвідчення водія значиться: посвідчення водія Українське НОМЕР_2 , категорія В з 01.09.2005, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відеозапис з телефону ОСОБА_2 , долучений до матеріалів справи з апеляційною скаргою останньої; документи, долучені до матеріалів справи з апеляційною скаргою її захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження захисника про з`ясування судом першої інстанції обставин події неналежним чином, є необґрунтованими.

На думку суду апеляційної інстанції, той факт, що у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказано КНП ХОР «ОНД», яке, як зазначає апелянт, є ліквідованою юридичною особою, є несуттєвою похибкою, адже як відомо з відкритих джерел, дана юридична особа була припинена шляхом саме реорганізації, і юридичною особою-правонаступником останньої є Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» (). До того ж, як вбачається з відео-доказів, чітка відмова правопорушниці від проходження огляду зокрема в медичному закладі була мотивована не формальною назвою медзакладу, а категоричним небажанням останньої проходити будь-який передбачений законом огляд як такий.

Відеоматеріали, долучені до справи, підтверджують, що ОСОБА_2 було роз`яснено вимоги закону в ситуації, що склалася, наслідки відмови останньої від проходження огляду на стан сп`яніння, причину зупинки транспортного засобу (рух у комендантську годину), а після її остаточної відмови їй було повідомлено про вилучення її посвідчення водія та про заборону подальшого керування транспортним засобом.

У своїй скарзі апелянт також зазначає, що є різниця часу між тим, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, та тим, що зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, а тому стверджує про відсутність доказів того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно керувала транспортним засобом у момент зупинки її поліцейськими. Однак суд апеляційної інстанції ставиться до цього критично, оскільки розбіжності в часі є невеликими і могли статися, через те що в процесі експлуатації, вмикання, перевмикання чи заміни акумуляторних батарей даних пристроїв цей час міг різнитись на незначні похибки, а з відео-доказів у справі вбачається, що ОСОБА_2 сама ж спростувала заперечення факту керування транспортним засобом (моменти відеозапису бодікамери 00:22:00; 00:24:20).

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог ст. 256 КУпАП в складеному уповноваженою особою протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого нею правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає такими, що не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності та відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушниці та її захисника в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 26 07 2024 по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушниці та її захисника, - залишити без задоволення.

В задоволенні клопотання про виклик свідків, витребування відеозапису, призначення експертизи, визнання доказів недопустимими, - відмовити.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило