ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1604/23 Номер провадження 33/814/194/24Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А.В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Дороженку Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шаповал Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Як вбачається з постанови, 12.03.2023 року біля 01 години 17 хвилини в м. Кременчуці по проспекту Свободи, буд. 140, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ -21063 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер ALCOTEST 7510», результат 1,48 % , чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням, адвокат Шаповал М.С. в інтересах ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі на підставі ст. 247 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Вважає, що працівниками поліції не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того наголошує, що з матеріалів справи достеменно не відомо , чи було вирішено питання відсторонення водія від керування автомобілем. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не було належним чином поінформовано ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості захистити себе.

Також, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2023 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні. За кваліфікованою юридичної допомогою звернувся вже після винесення постанови суду. Вона особисто ознайомилась з матеріалами справи 25.05.2023 року, тобто після набрання законної сили постановою суду першої інстанції.

Приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що розгляд справи судом першої інстанції відбувався за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дані про належне направлення та отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні. Його представник - адвокат Шаповал М.С. була ознайомлена з матеріалами справи 25.05.2023 року (а.с.21)

Враховуючи зазначені обставини, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Особа , що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шаповал М.С. в судове засідання не з`явились та не повідомили суд про причини неявки. ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про розгляд справи судовою повісткою, крім того про дату та час розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України"( а.с. 53,71,79, 85).

Представник особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шаповал М.С. належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.84).

Суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення осіб про час і місце судового розгляду, однак вони не з`явились у судове засідання та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надали.На момент розгляду справи судом клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шаповал М.С.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2023 року біля 01 години 17 хвилини в м. Кременчуці по проспекту Свободи, буд. 140, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ -21063 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер ALCOTEST 7510», результат 1,48 % , чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №394564 від 17.05.2022 року (а.с.1) ;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) ;

-рапортом інспектора взводу №2 роти № 3БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Коваленко В. від 12.03.2023 року (а.с.4);

-відеозаписами з камер «Bodycam» працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Твердження апелянта про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні є хибними. Так згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокатом Шаповал М.С. наголошується на тому, що працівниками поліції не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що з матеріалів справи достеменно не відомо, чи було вирішено питання відсторонення водія від керування автомобілем. Дані твердження апелянта повністю спростовуються відеозаписом події, що мається в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи судом першої інстанції, не дають підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі з огляду на доведеність винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності в інкримінованому йому правопорушенні.

Крім того, у пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Слід звернути увагу, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості навести свої аргументи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та надати докази при подачі апеляційної скарги.

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з тим, що на день скоєння правопорушення ОСОБА_1 перебував на військовій службі та протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженими на те особами.

Так, за змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

В даному випадку, під час порушення ПДР України, ОСОБА_1 керував легковим автомобілем ВАЗ -21063, який належить фізичній особі, а не є транспортним засобом Збройних Сил України. При цьому, останній не надав суду будь-яких доказів того, що під час керування автомобілем виконував обов`язки військової служби, тому має нести відповідальність на загальних підставах, тобто у відповідності до норм ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин працівниками поліції як уповноваженими особами правомірно складено відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення, доведена наданими суду доказами в їх сукупності

За вказаних обставин апеляційну скаргу адвоката Шаповал Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня2023 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Шаповал Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шаповал Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін