КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/6281/24 Суддя І інстанції - Міхєєва І.М.
Провадження № 33/824/2152/2024 Суддя апел. інст. .- Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2024 року о 09 год. 26 хв. в м. Києві по вул. Олени Теліги, 3 в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом BMW д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведений за згодою водія із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», результат тесту 0,34 проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьмін Є.О. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суддею першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано відповідної оцінки доказам, які надані працівниками поліції в наслідок чого постановлено незаконне рішення. Адвокат вважає що у провадженні порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки його не було направлено до закладу охорони здоров`я на медичний огляд, як того вимагає постанова КМУ від 17 грудня 2008 р № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тесту, проведеного за допомогою технічного приладу «Драгер», свідчить відсутність його підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, примірник якого ОСОБА_1 також не було вручено. При цьому, працівники поліції не роз`яснили право ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я. На переконання адвоката, суддею зроблено безпідставний висновок щодо порушення його підзахисним вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху, так як всі сумніви щодо доведеності вини особи згідно норм Конституції України тлумачаться на її користь.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, адвокат Кузьмін Є.О. не заперечує проти розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 , тому з огляду на вимоги ст.294 КУпАП вважаю за можливе розглянути скаргу за його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, заслухавши пояснення адвоката Кузьміна Є.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повній мірі, з`ясував всі обставини події, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а). Правил дорожнього руху за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 726314 від 29.01.2024 року, з якого вбачається, що ранком 29.01.2024 року в м. Києві по вул. Олени Теліги, 3 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМWд.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений шляхом огляду водія працівниками поліції з використанням технічного приладу «Драгер 6820», результат становив 0,34 проміле; роздруківкою тесту з технічного приладу «Драгер 6820» та Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, долученим до протоколу.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів адміністративної справи приходжу до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини події, а дії водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9 а). Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з дотриманням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП., в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката Кузьміна Є.О. щодо безпідставності висновків судді про порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) Правил дорожнього руху та про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності із-за непогодження його підзахисного з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу та не проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я є непереконливими, оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджено відеозапису з камери поліцейського, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейським із-за порушення Правил дорожнього руху ( автомобіль рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів). ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), повідомив, що вживав алкогольний напій десь до 22 години минулої доби. Працівниками поліції, вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці пригоди з використанням технічного засобу, на що він погодився, що й було зроблено. Отримавши результат тестування ОСОБА_1 не став його заперечувати, не висловлював незгоди з показниками технічного засобу.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 станом на 09 год. 26 хв. 29.01.2024 року керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вимог щодо необхідності проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після отримання результатів огляду на встановлення стану такого сп`яніння з допомогою технічного засобу не заявляв.

Постановляючи рішення суддя не погодився з доводами адвоката Кузьміна Є.О., які також викладені адвокатом у апеляційній скарзі, про необхідність закриття провадження у адміністративній справі із-за непогодження ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці його зупинки, та не проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, зазначивши, що ОСОБА_1 лише відмовився підписувати складені відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та Акт огляду, що не вказує на його незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестера «Драгер». Такий висновок судді місцевого суду є обґрунтованим, так як він цілком підтверджується даними відеозапису з камери поліцейського, за якими ОСОБА_1 відмовляється ставити свій підпис на згаданих документах і навіть за отриманий тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Жодних зауважень щодо результатів тесту водій не заявляв. За наведеного, доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на встановлення стан алкогольного сп`яніння, не проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, не є переконливими.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний