Справа № 503/1144/24
Провадження №3/503/1041/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Кондратенка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , на час діяння фізичної особи-підприємця, а наразі військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

17 травня 2024 року о 22 год. 55 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_2 , який спільно у групі з іншою особою, матеріали щодо якої оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП і Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, шляхом доставлення йому 24.05.2024 року судових повісток про виклик в його електронний кабінет та на номер його телефону зазначений ним у своїй заяві на отримання електронних повісток від 17.05.2024 року (а.с.5), про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу та про доставку повідомлення у додаток «Viber». Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 17.05.2024 року (а.с.4) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Кондратенко В.А., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, зазначив, що його підзахисний не визнає вину у вчиненні вище зазначеного правопорушення, оскільки не здійснював спроби перетину кордону. При цьому, 24.05.2024 року адвокат Кондратенко В.А. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву / заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якій / якому просив суд на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що останній не вчиняв відповідного правопорушення так як хоча факт його перебування на території Кодимської громади не заперечується, але той не має жодного відношення до людей, які б намагалися перетнути державний кордон України, такі особи йому не знайомі. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, а також додатки до нього не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки протокол складений на основі припущень та неналежних доказів. Також захисник відзначив, що його підзахисний знаходився на великій відстані від лінії державного кордону України, тому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо дій, які вказували б на спробу незаконного перетину державного кордону України вищевказаною особою.

Водночас суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_2 положень ч.1 ст. 15 КУпАП щодо несення ним, як військовослужбовцем, відповідальності за адміністративне правопорушення за дисциплінарним статутом, оскільки нормами цієї статті Загальної частини передбачені особливості відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовцями та іншими особами, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, а в свою чергу діяння, яке пред`явлене ОСОБА_2 мало місце 17.05.2024 року, тобто до початку проходження ним військової служби, а відтак останній на час діяння не був військовослужбовцем і не може нести відповідальності за адміністративне правопорушення за дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 256146 від 17.05.2024 року (а.с.2), в якому зазначено, що 17.05.2024 року о 22 год. 55 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_2 , який спільно у групі з іншою особою, матеріали щодо якої оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

При цьому, графа «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути додані окремо):» цього протоколу не містить яких-небудь запереченьОСОБА_2 щодо змісту викладених в ньому обставин, а лише запис про відмову від надання пояснень, тобто скористався положеннями ст. 63 Конституції України. Водночас окремого письмового пояснення ОСОБА_2 до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Також в згаданому протоколі про адміністративне правопорушення зроблена відмітка про те, що ОСОБА_2 відмовився від його підписання.

Надаючи оцінку змісту протоколу про адміністративне правопорушення суд відзначає, що за умов дійсного існування у ОСОБА_2 мети його прибуття та перебування на прикордонній контрольованій території м. Кодима, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону, то останній повідомив би її працівникам Державної прикордонної служби України усно та/або хоча б зазначив її вже при складенні у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення у графі для надання своїх пояснень, що б саме по собі попередило його подальше притягнення до адміністративної відповідальності. Одночасно із цим суд не вважає, що повідомлення ОСОБА_2 , зокрема за умов воєнного стану, згаданої інформації прикордонникам було неможливим, якимось чином обтяжило б його чи порушило його права. Навіть за умов відсутності документального підтвердження його слів повідомлена ним інформація в подальшому могла б стати об`єктом додаткової перевірки на предмет її підтвердження;

- рапортом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковника ОСОБА_3 від 17.05.2024 року (а.с.3), згідно змісту якого 17.05.2024 року о 22 год. 55 хв. останній разом із ще п`ятьма іншими прикордонниками виконували наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» за інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 м від лінії державного кордону України в районі пп/зн № 0280 на напрямкум. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) було виявлено громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в групі осіб, а саме з іншим громадянином Україничоловічої статі у віці від 18 до 60 років (матеріали щодо якого оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення та відомості про особу якого суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, щоб не допустити висновків щодо його діянь поза межами справи стосовно нього), намагалися незаконно перетнути ДКУ на вихід з України в Республіку Молдова, без вантажу, в обхід встановлених пунктів пропуску через ДКУ. Своїми діями порушиливимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування ОСОБА_2 , який є мешканцем м. Обухів, Київської області, та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 07.08.2019 року органом 8012 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України на прикордонній контрольованій території АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 висловлених захисником адвокатом Кондратенка В.А. у своїй заяві / заперечені від 24.05.2024 року на протокол про адміністративне правопорушеннята усно в судовому засіданні, а саме:

- з приводу доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі та з додатком до нього не є належними та допустимими доказами доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки висновок суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, як вже зазначалось вище, ґрунтується не лише на одному протоколі про адміністративне правопорушення, а його сукупності із рапортом посадової особи Державної прикордонної служби України, яким судом надано оцінку у своєму взаємозв`язку між собою, які не містять суперечностей, а відтак вказують на їх переконливість, та за умов відсутності яких-небудь пояснень щодо самої мети прибуття та перебування ОСОБА_2 на прикордонній контрольованій території м. Кодима, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону;

- з приводу доводів про те, що його підзахисний знаходився на великій відстані (до 10000 метрів) від лінії державного кордону України, тому це не вказує на спробу перетину державного кордону України, то суд не погоджується з таким твердженням захисника, оскільки суд вважає, що за неведених умов у діянні ОСОБА_2 наявна саме спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. При цьому, суд відзначає, що норма диспозиції ч.1 ст. 2041 КУпАП за ступенем визначеності у ній дії особи є не абсолютно визначеною, оскільки в ній не визначається конкретизації способу дій особи щодо спроби перетинання державного кордону, а відносно визначеною так як містить в собі зазначення «будь-яким способом», що дозволяє оцінювати дії особи у конкретній ситуації. Саме адміністративне правопорушення пред`явлене ОСОБА_2 має усічений склад, в якому момент його закінчення пов`язується з учиненням діяння, яке за своїм змістом є попередньою протиправною діяльністю (готування або замах), тобто у даному випадку «спроба» (у вигляді «намагання»), а не безпосередній «перетин державного кордону». При цьому, протягом всього часу перебування справи на розгляді в провадженні суду до винесення даної постанови сам ОСОБА_2 або його захисник адвокат Кондратенко В.А. так і не повідомили суду наявності у підзахисного останньої правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, на відставні 10000 метрів від державного кордону, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Кондратенка В.А. щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд твердження захисника оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення свого підзахисного від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024 та від 06.05.2024 року № 271/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX та від 08.05.2024 року № 3684-IX.

В свою чергу з 19.05.2024 рокуОСОБА_2 перебуває на військовій службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджує копія відповідної довідки (Форми 5) від 21.05.2024 року № 539.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що ч.1 ст. 15 КУпАП передбачає заборону застосування до військовослужбовців адміністративного арешту, який передбачений як адміністративне стягнення у санкції ч.2 ст. 2041 КУпАП, тому єдиним можливим адміністративним стягненням, яке передбачено санкцією і можливо застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є штраф.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини (пункт 5 ч.1 ст. 35 КУпАП) воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 28.05.2024 року.

Суддя Д.В. Вороненко