Справа №: 671/749/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

12 квітня 2024 року о 21 год. 55 хв. на автодорозі Т2311 між с. Гонорівка та с.Курилівка Хмельницького району ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував мотоциклом ALPHA zs50f, чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9. Правил дорожнього руху.

Крім того, 12 квітня 2024 року о 21 год. 55 хв. на автодорозі Т2311 між с. Гонорівка та с. Курилівка Хмельницького району ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував мотоциклом ALPHA zs50f без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій вину у вчиненні правопорушень визнав, розкаявся у вчиненому, просить суд застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП настає відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП відносяться до правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 254988, серії ААД № 669401 від 12.04.2024 року (а.с. 1, 10); результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 приладом Drager-Alkotest 6810 від 12 квітня 2024 року (тест №159), згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння 0,35 проміле (а.с. 2), даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на dvd-r диск (а.с. 4); даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 110850 від 15.12.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2. ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 18).

Вирішуючи дану справу, суд приймає до уваги також і ті обставини, що ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі з результатами згоден власноручно поставив підпис (а.с. 3).

Суд враховує, що згідно бази даних ІПНП Національний портал ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою, виданою старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Хмельницкого РУП ГУНП в Хмельницькій області Самбором О.О. (а.с. 5, 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи встановлені обставини, з врахуванням закріплених в Конституції України принципів законності і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої у статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Призначаючи ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років суд враховує наступне.

Вирішуючи дану справу суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КпАП України, є одним з найбільш тяжких порушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій, який не має права керування транспортним засобом, є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Адміністративне стягнення у виді оплатного вилученням транспортного засобу суд не призначає ОСОБА_1 , оскільки органом поліції транспортний засіб не вилучався.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 33, 36, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: отримувач - ГУК у Хмельницькій області /Волочиська мтг/ 21081100; код отримувача 37971775; банк отримувача - Казначейство України; код банку отримувача - 899998; рахунок -UA0022653.

Реквізити для сплати судового збору: банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача 37993783; рахунок UA0026001.

Суддя: