КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/788/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 6 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 16.03.2024 року о 16.49 год. гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушила вимоги ч.2 ст.150СКУ, за місцем мешкання брудно та безлад, постільна білизна на ліжках дітей відсутня, речі розкидані.

ОСОБА_1 , згідно заяви, просить розглянути справу без її участі.

Згідно ст.ст. 9, 247 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст.184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона складу правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

Відповідальність згідно диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП за це правопорушення можлива лише у випадку вчинення конкретних дій, які проявляються в ухиленні батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, при цьому обов`язків, які передбачені законодавством.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто називає і описує лише правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм інших законів.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є доказом у справі і оцінюється судом, він не містить відомостей у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, не вказано яких саме обов`язків, відповідно до ст. 150 СК України вона не виконала як мати дітей, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, характеризуючі матеріали на гр. ОСОБА_1 відсутні, обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, тобто свідоме нехтування ними не долучено, жодної інформації від служби у справах дітей про рівень та спосіб життя родини, вжиті профілактичні та виховні заходи не долучено.

Як свідчить з матеріалів справи, а саме, акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 16.03.2024 року, в помешканні створені умови для проживання частково задовільні, в будинку тепло, окремі спальні місця, в наявності одяг по сезону, наявний запас продуктів харчування, що суперечить суті адміністративного правопорушення, яке зазначено в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом винуватості особи, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали у суду сумніви.

Разом з тим, у матеріалах справи будь-які докази, які б беззаперечно вказували на ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, освіти та виховання своїх дітей відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме, його об`єктивної сторони, яка полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітніх дітей, а також суб`єктивної сторони, яка характеризується відсутністю її вини як у формі умислу, так і у формі необережності, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства, він не є належним та допустимим доказом по справі, а отже і всі похідні докази не можна визнати належними та допустимими.

У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Частиною 3 ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні та достовірні докази умисного ухилення ОСОБА_1 від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, а згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ч.1 ст. 184, ст. 247, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:

В. В. Лісняк