Справа № 569/6190/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Луків Транс Сервіс», РНОКПП ________________________за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №336151 від 18.03.2024, ОСОБА_1 09.03.2024, близько 22:30 год., в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сина, а саме погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив та вказав, що син провокує конфлікти, у той же час викликає працівників поліції. Працівники складають протоколи про адміністративні правопорушення, які направляються на розгляд до суду, проте жодного разу, суд не визнай його винуватим у вчиненні домашнього насильства щодо сина. Між ним та сином існує спір щодо квартири, в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом його ( ОСОБА_2 ) позовом нього ( ОСОБА_1 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою. Син веде антигромадський спосіб життя, його поведінка агресивна, він руйнує майно в квартирі, знущається над ним постійно.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дупак В.Г. просив закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ч.1 ст. 173-2 КУпАП, покликаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Вказав, що саме ОСОБА_1 є жертвою постійних знущань сина ОСОБА_3 , який неодноразово вчиняв протиправні та протизаконні дії по відношенню до батька. Стосовно ОСОБА_1 неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, проте жодного разу він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, за відсутністю доказів. Між сином та батьком існує спір щодо користування квартирою. Черговий раз з метою врегулювання спору ОСОБА_1 зателефонував до сина, однак ОСОБА_2 знову проявив неадекватну поведінку, викликав працівників поліції, повідомив їм, що нібито батько погрожує йому фізичною розправою. Такі дії ОСОБА_1 жодним чином не підтверджені, а відтак працівники поліції, безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Матеріали даної справи не містять жодних доказів вини ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, орган та (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посадовою особою органу поліції щодо ОСОБА_1 порушено адміністративне провадження за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, на підставі заяви та пояснень ОСОБА_2 про що складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме чинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Обставини правопорушення, викладені у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення від 18.03.2024, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Під час розгляду справи встановлено, що між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2 систематично виникають конфлікти, які провокує останній. Між ними існує також спір, що користування житлом.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 сімейного насильства відносно сина ОСОБА_2 ..

Сам факт звернення заявника ОСОБА_2 до органів поліції про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо нього, без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Самі лише пояснення ОСОБА_2 про те, що батько погрожує йому, не можливо покласти в основу рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, п ровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Головчак М.М.