КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1966/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 372/542/24 Суддя у І інстанції: Проць Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 27 січня 2024 року о 23.40 год. в м. Обухів, по вул. Каштановій керував автомобілем «RENAULT MEGANE» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, незведена мова, нестійка хода). Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в БЛІЛ м. Обухів, водій відмовився в установленому законом порядку з відеофіксацією на нагрудну бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 7, 245, 251, 252, 278, 280, КУпАП, ст. 62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року 23-рп/2010, правові позиції Європейського суду з прав людини вважає, що справа розглянута Обухівським районним судом Київської області з порушенням основних засад судочинства, постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу на наступне:

-в матеріалах справи відсутні дані, що він керував транспортним засобом «RENAULT MEGANE» державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки інкримінована стаття передбачає факт керування транспортним засобом особою. Згідно відеозапису досліджуваної події він був припаркований на узбіччі дороги та не керував транспортним засобом. Докази відсторонення його від керування транспортним засобом матеріали справи не містять;

-він не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, відмовився тільки від маніпуляцій з боку лікарів, що знайшло своє підтвердження відеозаписом події, з огляду на що наявні порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП;

-матеріали справи не містять даних, як про тимчасове затримання транспортного засобу «RENAULT MEGANE» державний номерний знак НОМЕР_2 , так і відсторонення водія від керування цим автомобілем, що також є порушенням вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП;

-з долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамер поліцейського вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин досліджуваних подій, у порушення п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України за № 1026 від 18 грудня 2018 року, з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безпреривно до її завершення не велася. Також, згідно цієї відеофіксації ознак алкогольного сп`яніння не вбачається, як і відсутній запис, який би підтверджував факт керування ним транспортним засобом, автомобіль якого був припаркований на узбіччі, що, у свою чергу, фактично знеславлює належність та допустимість такого доказу у даній справі.

Окрім того, як зазначає апелянт, сам факт його перебування на місці пригоди і наявність у нього водійського посвідчення не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (ас. 26), в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв не подавав.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, при належному повідомленні ОСОБА_1 , вважається за можливе проводити апеляційний розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій, апеляційний суд доходить такого висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано у ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

За змістом оскаржуваної постанови суддя місцевого суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не заперечував, дослідивши матеріали справи та відеозапис на СД-диску, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху доводиться доказами у справі, які повторно досліджені під час апеляційного розгляду, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, за змістом якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду за допомогою приладу «DRAGER ALKOTEST 6810» відмовився (ас. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , який доставлений старшим лейтенантом поліції Обухівського РУП ОСОБА_2 до КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» 27 січня 2024 року о 23.55 год. від проходження медичного огляду відмовився , що засвідчено лікарем медичного закладу ОСОБА_3 (ас. 4);

- відеозаписами, що міститься на компакт-диску, з яких вбачається, що службовий автомобіль з увімкненими проблисковими маячками прямує за автомобілем, який на подані звукові сигнали не реагує та продовжує рух. Невдовзі автомобіль зупинився біля узбіччя, з якого вийшов водій. На вимогу працівника поліції водій пред`явив документи. На запитання працівника поліції, у якого виникли сумніви щодо стану ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь у цей день, відповів, що не вживав. Працівник поліції, який представився - Молокановим, запитав у водія, навіщо ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля з огляду на те, що він перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, та чи буде проходити огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні. ОСОБА_1 відповів, що на місці відмовляється, проте погоджується проїхати до лікарні. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 закрити автомобіль та повідомив, що поїздка відбудеться до лікарні у м. Обухів. На запитання ОСОБА_1 , чи ведеться відеофіксація подій, інспектор поліції повідомив, що відеокамера увімкнена ще з того моменту, коли службовий автомобіль переслідував автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Другим відеофайлом зафіксований приїзд до медичного закладу, де лікар-нарколог встановлює особу ОСОБА_1 , з`ясовує його стан здоров`я, запитує про ймовірні ушкодження, травми тощо. У цей час паралельно ОСОБА_1 з невідомою особою розмовляє по мобільному телефону.

За переглядом наступного відеофайлу встановлено, що лікар запитує ОСОБА_1 , чи знає він, де саме знаходиться, місто перебування. ОСОБА_1 відповів, що так. На запитання лікаря, чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 відповів запитанням: «А якщо я відмовляюсь?». Лікар зазначив, що у такому випадку буде зафіксована відмова водія від проходження огляду. Потім ОСОБА_1 на вимогу лікаря доторкнувся лівою-правою рукою до кінчика носа, зафіксована його хода у кабінеті, на запитання, чи має ОСОБА_1 психічні захворювання, відповів, що до цього часу не мав. На запитання лікаря, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, а якщо вживав, то коли, останній відповів, що не вживав. При спробі медсестри поміряти у ОСОБА_1 тиск, останній заперечував проти цього, зазначив, що відмовляється про проведення будь-яких медичних маніпуляцій, оскільки має на це право. На запитання ОСОБА_1 до працівника поліції, на підставі чого затриманий його транспортний засіб, працівник поліції відповів, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали будуть скеровані до місцевого суду для прийняття рішення, а документи на транспортний засіб будуть повернуті ОСОБА_1 після оформлення всіх матеріалів, автомобіль буде передано тверезому водію. ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль вже переданий іншому водію.

З наступного відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився підписувати висновок щодо результатів медичного огляду. У коридорі лікарні ОСОБА_1 запитав у працівника поліції: «Зараз у камеру?», на що отримав відповідь, що скоєне ОСОБА_1 відноситься до адміністративного правопорушення і СІЗО, як помилкового вважає ОСОБА_1 , до цього не має відношення. На запитання ОСОБА_1 , яка буде його подальша доля, отримав відповідь від інспектора, що наразі буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Внаслідок відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 019652 від 28 січня 2024 року, зміст якого відповідає встановленим обставинам вчинення ОСОБА_1 правопорушення та вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (запах алкоголю з ротової порожнини, незведена мова, нестійка хода), та дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень та отриманий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (ас. 1).

Відповідно до даних від 28 січня 2024 року, зафіксованих у матеріалах справи, ОСОБА_1 з посиланням на ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які пояснення з приводу подій (ас. 2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи даних, що він керував транспортним засобом «RENAULT MEGANE» державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки відповідно до відеозапису досліджуваної події автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, як про відсутність доказів відсторонення його від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженим відеозаписом, відповідно до якого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які до того ж застосували проблискові маяки, оскільки ОСОБА_1 на дії інспекторів поліції не реагував та продовжував свій рух. Відсутність у матеріалах справи розписки про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не свідчить про зворотнє, оскільки відповідно до цього ж відеозапису ОСОБА_1 особисто повідомив працівникам поліції, що автомобіль з місця його зупинки перепаркував на інше місце тверезий водій.

Окрім цього, посилання ОСОБА_1 на те, що матеріали справи не містять даних про тимчасове затримання транспортного засобу «RENAULT MEGANE» державний номерний знак НОМЕР_2 , що, на його переконання, є порушенням працівниками поліції положень ст. 265-2 КУпАП, на увагу не заслуговують, оскільки стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей, за порушення яких працівник уповноваженого підрозділу тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, відмовився тільки від маніпуляцій з боку лікарів, з огляду на що наявні порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, є безпідставними та спростовуються відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 у медичному закладі у присутності лікаря-нарколога та працівників поліції безапеляційно відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівник поліції поінформував ОСОБА_1 , що за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 будь-яких заперечень з цього приводу не висловлював.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності безперервного відеозапису досліджуваних подій не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані події на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та у медичному закладі, що повністю фіксує перебіг подій за участю ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки судді місцевого суду в постанові від 14 лютого 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення наОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва