Справа № 438/2232/23
Провадження № 3/438/116/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 квітня 2024 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Возняка В.Й.,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2023 року о 19 год.54 хв. на (в) м. Борислав по вул. С.Петлюри, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Kia sportage» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», тест №3731, результат огляду становить 0,69 % проміле, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнала та пояснив, що 18 грудня 2024 близько 20 год. її зупинили працівники поліції. Вони запідозрили її у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Запропонували їй на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на факт вживання алкоголю. Потім їй вказали, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не пропонували проїхати у медичний заклад для проведення відповідного огляду. Працівниками поліції не було їй роз`яснено, що у разі її незгоди із результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений у медичному закладі. ОСОБА_1 пропонувала здати кров, проте на пропозицію працівника поліції поспіхом підписала протокол про адміністративне правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12 грудня 2023 року, а також можливо результат тесту №3731 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де фактично погодилась з результатом огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,69 % проміле. Просить закрити щодо неї провадження у справі, оскільки не згідна з обставинними, викладене у протоколі серія ААД №667499 від 18 грудня 2023 року.

29 березня 2024 року від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Возняка В.Й. поступило клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 18 грудня 2023 року о 0 19 год. 54 хв. водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керувала транспортним засобом «Kia sportage» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», тест №3731, результат огляду становить 0,69 % проміле, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вважає, що протокол серії ААД № 548368 від 11.09.2023 р. являється недопустимим доказом, не може бути покладеним в основу вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка підзахисної не є сумнівною, є адекватною, вона спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування. Також не вбачається ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі. При цьому нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав постійно вказували, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи відсутні докази того, що водію було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у медичному закладі.

На підтвердження факту скоєння ОСОБА_2 правопорушення поліцією було долучено відеозапис, з якого вбачається, що працівниками патрульної поліції свідки не залучались, підзахисній працівник поліції не роз`яснив прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також положень ст.266 КУпАП з чого слідує протиправність протоколу. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 висловлювала свою незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і бажала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. DVD диск з відеозаписами не містять безперервного запису, що суперечать вимогам п.5 розділу П відповідної Інструкції, де зазначається, що включення портативного реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та /або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 266 КУпАП, порушено процедуру проведення огляду. Крім того, поліцейським некоректно було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського не є належними доказами стану наркотичного сп`яніння.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи диску, відео є фрагментальною нарізкою, з яких неможливо встановити дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у водія пояснень та складання долучених документів.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_4 порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, а їїо вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі піддягає закриттю. За таких обставин, у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_4 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечать як нормам національного законодавства, так і міжнародним договорам.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Возняка В.Й. дослідивши докази в справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу II Інструкції). Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 667499 від 18 грудня 2023 року з якого вбачається, що водій ОСОБА_3 18 грудня 2023 року о 19 год.54 хв. на (в) м. Борислав по вул.С.Петлюри, керувала транспортним засобом «Kia sportage» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», тест №3731, результат огляду становить 0,69 % проміле, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Із витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 9 від 17 квітня 2024 року вбачається, що відповідно реєстрації актового запису про шлюб від 25 лютого 2012 року, зареєстрованого в реєстрі реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу : ОСОБА_5 змінено на прізвище після реєстрації шлюбу Макоус.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, відеозапис на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB, на якому міститься чотири відеозаписів, зафіксовано, як водій ОСОБА_1 не заперечуючи факту керування автомобілем 18 грудня 2023 року о 19 год.54 хв. на (в) м. Борислав по вул.С.Петлюри, транспортним засобом «Kia sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , пред`являє документи на прізвище ОСОБА_3 , а працівники поліції встановлюють її особу. Інспектор поліції повідомляє про порушення Правил дорожнього руху, оскільки остання керувала транспортним засобом в темну пору добиіз вимкненим ближнім світлом, тобто порушила п.19.1 ПДР України. Працівник поліції з`ясовує, чи водій вживав спиртні напої, на що остання відповідає, що вжила трохи вина. Працівник поліції пропонує пройти огляд на місці зупинки на визначення стану алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», встановлено результат огляду 0,69 % проміле. ОСОБА_1 , не заперечуючи результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонує інспектору поліції виключити відеозапис та домовитись. Далі, ОСОБА_1 , не заперечуючи вживання незначної кількості, на її думку, вина, що не перешкоджає їй керуванню транспортним засобом, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №667499 від 18 грудня 2023 року, інформує інспектора поліції про можливість «здачі крові на аналіз». Після чого, на пропозицію працівника поліції підписала протокол про адміністративне правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12 грудня 2023 року, а також можливо результат тесту №3731 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де погодилась з результатом огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,69 % проміле.

Зазначені обставини підтверджені, складеним актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи та результат тесту №3731 від 18 грудня 2023 року, підписані правопорушником ОСОБА_1 .

Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію дій та не звільняють ОСОБА_1 , від встановленої законом відповідальності посилання його її адвоката на нібито порушення порядку проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, в частині не роз`яснення прав чи не надання можливості скористатися правовою допомогою при проведенні огляду, оскільки як встановлення при перегляді відеозапису жодних клопотань про залучення адвоката особа не заявляв і добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис, що міститься в матеріалах справи дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Ніким не заперечується той факт, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, відбувалися в дійсності. Відеозапис події, яка відбувалась 18 грудня 2023 року у вечірній час за участю ОСОБА_1 , також містить інформацію про те, що працівники поліції повідомили останньому про здійснення відео фіксації згідно Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаю відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, зокрема відеозапис є чітким, послідовним, фактично повно відтворює весь перебіг подій, всіх відповідних учасників цих подій, як і їх дії. Підстав стверджувати, що цей доказ є недопустимим доказом у справі, судом не встановлено.

Відповідно невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , зокрема те, що працівниками поліції не було роз`яснено, що у разі її незгоди із результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений у медичному закладі, суд оцінює критично, як спробу ухилитись від притягнення особи до адміністративної відповідальності, повністю спростовано дослідженими судом доказами.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо)

Щодо заявленого захисником клопотання про визнання неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 667499 від 18 грудня 2023 року, визнання недопустимим доказом відеозаписи з нагрудної камери інспектора, посилаючись на те, що дана копія не є безперервними і не відображають відомостей про вчинення правопорушення та прецедентну практику щодо недопустимості копії відеозапису як допустимого доказу у справі, слід зазначити наступне.

Діючими нормами КУпАП не обумовлено підстав для визнання доказів недопустимим.

Разом з тим, стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, ст.94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

Висловлюючи свою позицію щодо недопустимості як доказу вище вказаної копії відеозапису захисник не виказував сумнівів у дійсності запису та його відповідності оригіналу, можливого спотворення чи будь-якого іншого втручання у здійснений запис.

Проте, зміст відеозаписів узгоджується з іншими доказами у справі.

Звертаю увагу на те, що ВС зауважив, що при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

Нормативно-правовим актом, що регулює порядок застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів є Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом МВС України 18.12.2018№ 1026т а зареєстрована Мінюстом 11.01.2019 р. За № 28/32999.

Відповідно п. 1 ч. 2 Розділу І Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до пунктів 6-9 розділу вище вказаної Інструкції, дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції.

Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції, без коригування. Перегляд, аналіз відезапису здійснюється працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання, покладених на нього завдань в межах його повноважень.

Тобто передбачена відповідна процедура перенесення інформації з програмно-апаратного комплексу, призначеного для зберігання цифрової відеоінформації.

Будь-яких порушень правил застосування поліцейськими технічних приладів, що мають функцію відеозапису, не встановлено.

За наведеного, з урахуванням положень ст.252 КУпАП, суд не вбачає підстав, з яких даний доказ має ознаки недопустимого.

Наведені докази (протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій) не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що засада змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів, рівно як і засада забезпечення права на захист оговорена ст. 129 Конституції України дотримана під час розгляду даної справи.

Щодо визнання неналежним доказом протокол серії ААД № 667499 від 18 грудня 2023 року, слід зазначити наступне.

Статтею 87 КПК України, визначено саме поняття недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Захисник, звертаючись до суду із клопотанням про визнання «неналежним доказом» не зазначив в чому саме були порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Твердження захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП спростовуються особистим підписом у вищезазначеному протоколі особи правопорушника, де зазначено, що їй роз`яснено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 таким правом скористалась, протокол підписала, від надання пояснень відмовилась, власноручно зазначивши про це у протоколі. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 , зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Таким чином, суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, суддя не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого нею правопорушення, ставлення її до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ