Справа №295/3415/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.02.2024 о 01 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Східній, 75/3 в м. Житомирі, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, та звукового сигналу Хорн службового поліцейського транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.4, 8.9Б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Він же, 26.02.2024 о 01 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Східній, 75/3 в м. Житомирі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager або в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 26.02.2024 о 01 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Східній, 75/3 в м. Житомирі, не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 20.03.2024 о 10:10 год. ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причн, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки SMS-повідомленням.

В судове засідання 19.04.2024 о 09:30 год. ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причн, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, за місцем проживання, зазначеним в протоколі, також направлялася судова повістка SMS-повідомленням, про що свідчить довідка про його доставку.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу чи заяву про відкладення слухання справи, враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9б Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Частиною 5 статтею 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

З наданого до матеріалів справи відеозапису подій, які мали місце 26.02.2024, вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_2 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були оголошені. Поліцейськими було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній категорично відмовився. Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування автомобілем.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №424318 від 26.02.2024, серії ААД №463995 від 26.02.2024 та серії ААД №424556 від 26.02.2024, в яких зафіксовані факти порушення ОСОБА_1 п.п.2.9а, 2.1а, 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України, рапортом співробітника поліції, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.02.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови серії ЕАТ №7988479 від 22.10.2023 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, довідкою Відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області від 05.03.2024 про відсутність інформації щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також відеозаписом.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП повністю доводиться дослідженими по справі доказами, яка полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ч.1 ст.122-2 КУпАП, яка полягає у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також ч.5 ст.126 КУпАП, яка полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд керується нормою ч.2 ст.36 КУпАП, за якою стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушенні, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, шляхом порушення правил дорожнього руху, яка полягає у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, а також шляхом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Призначаючи ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами, суд виходить із системного аналізу змісту статті 130 КУпАП, яка передбачає, відповідальність у вигляді штрафу із позбавленням права керування ТЗ тим, особам, які виконували функції водія, а для інших осіб лише накладення штрафу без позбавлення права керування. При цьому «іншими особами» в даному випадку, відповідно до диспозиції статті, вважаються ті особи, які передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Тобто та особа, яка не виконувала функцій водія і не сідала за кермо. Саме для цієї особи передбачено покарання без позбавлення права керування, а не для тих осіб, які керували транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і не мали водійського посвідчення.

Крім того наявність або відсутність у водія водійського посвідчення, яке йому вцілому ще не видавалось, в разі визнання винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, не є перешкодою для призначення додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування та відповідає меті такого покарання, і прямо передбачено в санкції відповідної статті, оскільки за даною нормою суб`єкт зазначеного правопорушення загальний (водій- особа, яка керувала ТЗ) і додаткових вимог до суб`єкта, а саме наявність у нього права на керування транспортними засобами, ст. 130 КК також не містить.

Отже, ні загальні норми, ні норми ст.130 КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Також слід відзначити, що відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у майбутній забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченого КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень водієм, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та може бути спричинена відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. До подібного висновку також дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20, який, на думку суду, є релевантним до даної справи і може бути застосований при вирішенні питання застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування ТЗ.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 122-2 ч.1, 126 ч.5, 130 ч.1, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (295/3415/24, 3/295/1252/24) за ч.1 ст.130 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (295/3416/24, 3/295/1253/24) за ч.5 ст.126 КУпАП України та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (295/3417/24, 3/295/1254/24) за ч.1 ст.122-2 КУпАП України, присвоїти номер провадження №3/295/1252/24 (№295/3415/24).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача:37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача:UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.В.Кузнецов

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.