ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/194/24 Справа № 701/270/24 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №701/270/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Маньківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29 лютого 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. , постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 коп., -

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 13.02.2024 року о 21 год. 30 хв., за місцем свого проживання АДРЕСА_2 вчинив відносно дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, психологічного характеру в присутності малолітніх дітей, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та постановлену з істотним порушенням вимог ст.252, 245, 280, ч.1 ст.7 КУпАП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з фальсифікацією та підробкою пояснення і заяви, які складені від його імені.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд у своїй постанові послався на те, що він в судове засідання не з`явився, проте подав заяву до суду, в якій свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності, однак він ніякої заяви суду не надавав, а дана заява є фальсифікацією проти нього. Зазначив, що про постанову суду і в чому його звинувачують він дізнався із листа, який надійшов із суду 06.03.2024, вважає, що він зумисно не був допущений до суду.

Разом з тим, апелянт вказав, що він не погоджується зі змістом протоколу, вважає його надуманим, та зазначив, що між ним та дружиною дійсно виникла суперечка, діти при цьому не були присутні, вони перебували в будинку, все відбувалося на вулиці, біля будинку, він дружині не погрожував і нецензурною лайкою не висловлювався. Це була маленька суперечка між ними, як це буває в кожній сім`ї, по приїзду поліції все уладналося, вони примирилися і більше не сварилися.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі.

Апеляційним судом двічі призначалися судові засідання у даній справі, на 05.04.2024 та 19.04.2024, і незважаючи на прохання апелянта ОСОБА_1 розглядати справу без його участі, враховуючи його апеляційні доводи щодо недопущення його до суду, повідомлення направлялися, як шляхом поштового відправлення, так і направлення SMS-повідомлення на мобільні телефони як ОСОБА_1 , так і потерпілій ОСОБА_3 . Проте, рекомендовані повідомлення направлені на їх адресу були повернуті до суду з відміткою, що адресати відсутні за вказаною адресою (а.с.20-21). SMS-повідомлення про судовий розгляд справи призначений на 05.04.2024 потерпіла ОСОБА_3 отримала, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.17), однак в судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки суду не повідомила. SMS-повідомлення, які були направлені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначений судовий розгляд на 19.04.2024 вони не отримали через тимчасову недоступність абонентів (а.с.23,24).

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , та потерпілої ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції вважав встановленим, що 13.02.2024 о 21:30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_3 психологічного характеру в присутності малолітніх дітей, а саме, висловлювався нецензурною лайкою в її адресу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст. 1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №947329 від 21.02.2024 ОСОБА_1 13.02.2024 о 21:30 год. за місцем свого проживання, АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильство в сім`ї психологічного характеру в присутності малолітніх дітей, а саме, висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство.

На підтвердження зазначених обставин до протоколу про адмінстративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_3 , яка подана в порядку ст.217 КПК України від 13.02.2024, згідно якої остання вказує, що 13.02.2024 о 21:30 год. ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою (а.с.4). Також ОСОБА_3 надала пояснення аналогічного змісту заяви (а.с.5).

В матеріалах справи наявні і письмові поясненння ОСОБА_1 в яких він зазначив, що конфлікт у нього з дружиною виник на побутовому грудні , в ході якого він ображав дружину нецензурними словами, говорив на підвищеному тоні, фізичного болю не завдавав, відбувся даний конфлікт у присутності малолітніх дітей , ОСОБА_5 2019 р.н., та ОСОБА_6 2021 р.н., які він підписав власноручно (а.с.6).

Протокол про адміністративне правопорушення є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того, такий протокол складено уповноваженою особою у відповідності до положень статті 255 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення структурно складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Для констатації наявності складу адміністративного правопорушення необхідне встановлення усіх чотирьох його елементів. Відсутність хоча б одного з них виключає склад правопорушення в цілому.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В даному випадку ОСОБА_1 були вчинені умисні дії психологічного характеру, що полягали у розмові на підвищених тонах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.02.2024, письмовими поясненням, як ОСОБА_3 так і ОСОБА_1 .

Вище зазначені докази в своїй сукупності вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова постановлена з істотним порушенням вимог ст.252, 245, 280, ч.1 ст.7 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Твердження апелянта про те, що пояснення та заява , складені від його імені, є підробленими, є необгрунтованими, докази на підтвердження цього апелянтом не надано.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта про те, що він зумисно не був допущений до суду, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що адміністративні матеріали щодо нього будуть розглядатися у Маньківському районному суді Черкаської області і про це він розписався (а.с.1).

Отже, з огляду на наведене, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо нього Маньківським районним судом Черкаської області, останній не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал "Судова влада України" і "Єдиний державний реєстр судових рішень", за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду. Слід зауважити, що ОСОБА_1 написав заяву до суду в якій просив адміністративний матеріал щодо нього за ч.1 ст.173-2 КУпАП розглядати без його присутності (а.с.7), аналогічне прохання він висловив і в апеляційній скарзі. Спростовуються ці доводи апелянта і позицією зайнятою ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги, зокрема, проханням викладеним в апеляційній скарзі, розглядати справу без його участі.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, немає підстав вважати, що в цьому випадку допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, доводами апеляційної скарги обставини, встановлені судом при розгляді справи, не спростовані, допущення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції за результатами апеляційного перегляду не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 33, 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 29 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка