Справа №: 302/432/24 3-зв/302/5/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 смт Міжгір`я

Суддя Міжгірського районний суд Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши заяву судді Кривка Володимира Павловича про самовідвід у справі № 302/432/24 (провадження № 3/302/201/24),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка Володимира Павловича знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 302/432/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка 08 квітня 2024 року надійшла з ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

15 квітня2024 року до канцелярії суду надійшла заява судді Кривки В.П. про самовідвід у справі № 302/432/24 та вказана заява, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 року була передана до розгляду судді Сидоренко Ю.В.

В обґрунтування поданої заяви про самовідвід суддя Кривка В.П. вказує про те, що 12.04.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гренджа Вікторією Юріївною укладено договір про надання правової допомоги, яка до відновлення адвокатської діяльності працювала помічником судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривки В.П., починаючи з 17.07.2008 року до 31.08.2023 року, тому суддя Кривка В.П. вважає за необхідне утриматися від розгляду справ з участю адвоката Гренджа В.Ю. протягом року з дня припинення нею трудових відносин у суді, та з метою уникнення обставин, які можуть викликати у сторін сумніви в об`єктивності та неупередженості його, як судді Міжгірського районного суду Закарпатської області, зокрема під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вважає за необхідне, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, заявити самовідвід.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гренджа В.Ю не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Суддя Кривка В.П. додаткових пояснень не надав.

Дослідивши заяву про самовідвід судді Кривка В.П., оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 302/432/24, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Положеннями ч.5 ст.80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. При цьому, положеннями ст.ст75-76 КПК України, передбачений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади`визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Для самовідводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними, повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для самовідводу.

Водночас, як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року.).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2024 року у справу № 302/432/24 (провадження 3/302/201/24) захисником ОСОБА_1 адвокатом Гренджа В.Ю. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в якій зазначено, що між нею, адвокатом Гренджа В.Ю., та підзахисним ОСОБА_1 укладено 12.04.2024 року договір про надання правової допомоги. До вказаної заяви захисником Гренджа В.Ю. додано оригінал ордеру серії АО № 1122865 від 12.04.2024 року на предстваництво та захист інтересів ОСОБА_1 у справі № 302/432/24.

Із заяви про самовідвід судді Кривка В.П. вбачається, що захисник ОСОБА_1 адвокат Гренджа В.Ю. до відновлення адвокатської діяльності працювала помічником судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривки В.П., починаючи з 17.07.2008 року до 31.08.2023.

Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши доводи та обгрунтування поданої заяви про самовідвід судді Кривка Володимира Павловича у справі про адміністративне правопорушення № 302/432/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до висновку, що наведені у заяві підстави відводу вказують на наявність обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості головуючого судді Кривка Володимира Павловича при розгляді даної справи, тому заява судді Кривки В.П. про самовідвід у справі № 302/432/24 підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.245,246,252,283 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка Володимира Павловича про самовідвід у справі № 302/432/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (провадження № 3/302/201/24) задовольнити.

Матеріали справи № 302/432/24 провадження № 3/302/201/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - передати до канцелярії Міжгірського районного суду Закарпатської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО