Справа №: 398/1146/24
провадження №: 3/398/746/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" квітня 2024 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Олександрія Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Олександоійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для дооформлення органу, який його склав, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вирішує питання стосовно того, чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Перевіривши надані матеріали у порядку, передбаченому ст.278 КУпАП, суддя вважає за необхідне повернути матеріали справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення №9 від 16.02.2024 року, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №9 від 16.02.2024 року, ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , починаючи з 24.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначено, що аліменти до 10.04.1926 року в повному обсязі не сплачувалися. Зазначено, що заборгованість по аліментам станом на 01.02.2024 року складає 228042,60 грн., що в сукупному розмірі перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Таким чином ОСОБА_1 порушено норми ч.1 ст.183-1 КУпАП , а саме - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання

Однак, зі змісту вказаного протоколу вбачається лише, що станом на 01.02.2024 року у ОСОБА_5 наявна заборгованість по аліментам в розмірі 228042,60 грн., проте не зазначено сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців, а також не зазначено день пред`явлення виконавчого документа до виконання; не зазначене місце та час вчинення правопорушення.

Так, згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Також, згідно з ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Діючим КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, не визначено порядок вручення протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності, суд вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію протоколу про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

Факт відмови правопорушника від отримання протоколу про адміністративне правопорушення повинен бути доведений посадовою особою на яку покладено обов`язок вручити копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у разі неможливості вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідна посадова особа або компетентний орган повинен рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та з описом вкладення направляти особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за фактичним місцем її проживання.

Вказаний протокол складено за відсутності, особи яка притягається до адміністративної відповідальності. У графі «Копію протоколу одержала або направлено поштою» взагалі не зазначено дату направлення протоколу ОСОБА_1 . Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про направлення та отримання/неотримання вказаного протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, суддя позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по даній адміністративній справі, що обумовлює повернення даного адміністративного матеріалу на доопрацювання.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі "Михайлова проти України" зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, не наділений повноваженнями витребовування додаткових доказів за власною ініціативою.

Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до висновку, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП необхідно повернути до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Кіровоградській області, для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені судом недоліки.

Керуючись ст.ст. 256, 268, 278, 283 КпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП повернути до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Кіровоградській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Голосеніна