Справа № 127/7784/24
Провадження № 33/801/420/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, строком 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови суду, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1470, виданого 11.04.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходу встановлено в АДРЕСА_2 , що сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сукупно перевищує суму платежів за шість місяців і станом на 31.12.2023 становить 60468,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 року, вказану постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджував, що про розгляд справи 21 березня 2024 року належним чином не був повідомлений. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про належне його повідомлення про розгляд справи, тому суд у порушення ст.268 КУпАП розглянув справу в його відсутності, чим порушив його право на захист.

Зазначав, що судом першої інстанції розглянуто справу поверхнево, без з`ясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду.

Суд першої інстанції грубо порушив ст. 278 КУпАП не перевіривши чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Зауважував, що окрім його необізнаності щодо наявності оскаржуваної постанови (про яку стало відомо лише 06.04.2024 року.), крім того зі змісту протоколу № 25917575 датою складання протоколу є 01 березня 2024 року, при цьому державний виконавець, свідомо та навмисно не повідомила суд, що вона зверталась до Вінницького районного суду Вінницької області в 2022 році з повністю ідентичним протоколом, під тим самим номером відносно нього, які двічі були повернуті судом на доопрацювання.

Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складено з грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП..

ОСОБА_1 в апеляціній скарзі зазначив, що копію постанови він не отримував, а про її наявність дізнався лише 06 квітня 2024 року. У зв`язку з цим, уважав, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

17 травня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує просить її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про таке.

Оскільки участі в розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав, уважаю, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції був пропущений з поважних причин за зазначених в апеляційній скарзі обставин та підлягає поновленню.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Диспозиція ч.1 ст.183-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням несплату аліментів на утримання, зокрема, дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 01 березня 2024 року зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1470, виданого 11.04.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходу встановлено в АДРЕСА_2 , що сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сукупно перевищує суму платежів за шість місяців і станом на 31.12.2023 становить 60468,50 грн.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена оригіналом протоколу про адміністративне правопорушення №25917575 від 01.03.2024 р. (а.с. 2), копією виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області від 11.05.2011 р. (а.с. 3), копією постанови про відкриття виконавчого провадження №25917575 від 13.04.2011 р. (а.с. 4), оригіналом розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.04.2018 по 31.12.2023 (а.с. 5-6), копією виклику державного виконавця від 07.02.2024 №11656/22.1-35. (а.с. 7).

Однак з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на таке.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Судом першої інстанції порушені вимоги ст. 268 КУпАП, де зазначено, що справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Згідно з вимогами ст.277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки.

Апеляційний суд уважає, що розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 , без належного повідомлення останнього про час та дату розгляду справи всупереч вимог ст.ст.268, 277-2 КУпАП, суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права.

Крім того, як вбачається з виклику державного виконавця від 07 лютого 2024 року №11656/22.1-35, старший держаний виконавець Бараболя Н.А. направила цей виклик ОСОБА_1 в якому зобов`язала останню з`явитись до виконавця 19 лютого 2024 року на 09:00 год, для складання протоколу за несплату аліментів на утримання дитини за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №25917575 складено 01 березня 2024 року, тобто складено не в строки, які вказані у вищезазначеному виклику державного виконавця, що є істотним порушенням.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст.ст.256, ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки копія цього протоколу йому не вручалась, він його не підписував, відсутня відмітка про його відмову від підписання протоколу, є відомості про його направлення поштою, але відсутнє підтвердження його отримання.

Також відсутній акт про його неявку до органів державної виконавчої служби.

Зазначені порушення є безумовними підставами для скасування оскарженої постанови суду.

Ураховуючи зазначені обставини, а також те, що розгляд справи відбувався без належного повідомлення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами. Оскільки, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 та 280 КУпАП належним чином не перевірив і не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, та не дав їм належної правової оцінки.

Оскільки винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та«Барбера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ч.1 до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, суддя апеляційного суду дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не доведена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи порушення, які були допущені судом при розгляді адміністративної справи, суддя вважає, що постанову суду слід скасувати, а провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого с ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2024 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин