г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2241/24
Номер провадження 3/213/1254/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши матеріал, що надійшов з ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працює продавцем магазину, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №208525 від 13 травня 2024 року, ОСОБА_1 11 травня 2024 року о 15:00 годині, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , неналежно виконала свої батьківські обов`язки з виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось в тому, що малолітній пошкодив зелені насадження, газон, стрибав по лавках, руйнував фонтан у сквері, що розташований на пл. Гірницької Слави, 1, м. Кривого Рогу. Вказують, що своїми діями малолітній порушив ст. 153 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з обставинами правопорушення, викладеними в протоколі не погодилась. Суду пояснила, що діти грали на траві у футбол, фонтан не чіпали.

Вислухав особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі за наступних підстав.

Статтею 153 КУпАП передбачена відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Диспозиція ст. 184 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Встановлено, що до матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, а також доказів пошкодження її малолітнім сином зелених насаджень, газону та фонтану. Протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом вчинення такого правопорушення.

Інспектор СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Постоловська Ю.Ю., яка склала протокол, в судове засідання не з`явилась, обставин викладених в протоколі не довела, інших доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП суду не надала.

Таким чином достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.184 КУпАП суду надано не було.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 УпАП на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП України повинна бути провадженням закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко