ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420, 40 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 09.11.2019 о 21 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Харків по вул. Гуданова, 5 став учасником ДТП та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитку ходу, нечітку мову. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest» та в закладі охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 . Вказує, що керування зазначеним у протоколі транспортним засобом здійснювала дружина ОСОБА_2 , яка постановою Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2019 у справі №953/23505/19 визнана винуватою за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення даного правопорушення о 21-15 годині, що спростовується відеозаписом з боді-камери поліцейського, згідно якого у зазначений у протоколі час керування автомобілем керувала ОСОБА_2 .

До протоколу додані пояснення свідка ОСОБА_3 , який є потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тим самим є зацікавленою особою.

Одночасно апелянт до апеляційної скарги подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 07 лютого 2020 року посилаючись на неотримання копії судового рішення та вказує, що він не був присутній у судовому засіданні під час прийняття такого рішення.

Зважаючи на те, що участі у судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав, так само як і не отримував копії постанови, тому вважаю слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 186330 від 09.11.2019, даними акту огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2019 року, відповідно до якого зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, однак огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявними в матеріалах справи про те, що 09 листопада 2019 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме за допомогою приладу Драгер алкотест та від проходження медичного освідування в медичному закладі, копією рапорту інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП ДПП в Харківській області Полунова В.В., відеозаписом з боді-камери.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо скасування постанови судді у зв`язку з недоведенням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були очевидцями події ДТП, яка сталася 09 листопада 2019 року за участі ОСОБА_1 . При цьому, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зафіксовано відмову ОСОБА_1 на місці вчинення ДТП пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як убачається з письмових пояснень свідків, за участі автомобіля «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 сталася ДТП, яким керував саме чоловік. Водій вийшов з автомобіля та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На пасажирському сидінні знаходилась жінка, яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. Через деякий час за кермо автомобіля «Hyundai Tucson» сіла жінка та почала рух, намагаючись покинути місце пригоди.

Крім того, свідок ОСОБА_3 , був безпосередньо допитаний місцевим судом в судовому засіданні, та підтвердив надані ним раніше показання на місці події та вказав про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 в момент зіткнення з його автомобілем.

З відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля перебуває жінка, яка в ході спілкування з працівником поліції про обставини події, вказала, що «Ігор ударив машину на вул.Гуданова, а я втекла». Однак, після телефонної розмови з чоловіком, жінка відразу стала наголошувати на тому, що саме вона перебувала за кермом автомобіля. На підставі чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, пояснивши йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. В подальшому, у присутності свідків зафіксовано відмову ОСОБА_1 від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Вказані показання свідків не викликають сумнівів у їх достовірності та узгоджуються з наявним відеозаписом.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що працівниками поліції у ході прибуття на місце виклику здійснено збір інформації шляхом проведення допиту свідків події, які вказували про керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються сукупністю наведених вище доказів.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на безпідставне направлення для проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю доведеності факту керування транспортним засобом.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у справі №953/23505/19 за ч.1 ст. 130 КУпАП постановою Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2019 жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та доведеності обставин його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за даним протоколом.

Посилання апеляційної скарги щодо зацікавленості свідків є безпідставними, адже не підтверджуються матеріалами провадження. Крім того, свідок в даній справі надавав логічні та послідовні покази, які узгоджуються з іншими доказами.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, відібрані працівниками поліції як в одного з учасників дорожньо-транспортної події, вже після залучення його при фіксуванні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та при вкладанні протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт не наводить обставин, які об`єктивно можуть вказувати на упередженість та зацікавленість свідка ОСОБА_3 за фактом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення даного правопорушення о 21-15 годині, що спростовується відеозаписом з боді-камери поліцейського, згідно якого у зазначений у протоколі час керування автомобілем керувала ОСОБА_2 не спростовують доведеності факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Крім того слід зазначити що, точний час перебування правопорушника за кермом автомобіля особи, яка відмовилась у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є істотною обставиною, яка впливає на суть вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Сам протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Будь яких істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко