Провадження № 33/824/1641/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Санченка Романа Григоровича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 червня 2022 року серії ААД №073134 23 червня 2022 року о 21 годині 30 хвилин, в м. Києві по вулиці Набережне шосе, 11а, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «AUDI A6» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою пристрою «Драгер»-ARMF 0332, принтер ARMD-0622. Прилад «Драгер» показав результат 0,30% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 ( чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) коп.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина у вчиненні зазначеного правопорушення є доведеною зібраними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Санченко Р.Г. подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Санченко Р.Г. вказує на те, що у зв`язку з розглядом справи у відсутність ОСОБА_1 , остання була позбавлена можливості надання доказів своєї невинуватості. З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №073134 від 23 червня 2022 року та акті огляду на стан сп`яніння, правопорушник відмовилася від підписання даних документів, оскільки вказувала працівникам поліції, що не вживає взагалі алкоголю. Той прилад, що дали подути працівники поліції мав відкритий мундштук. На прохання ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що іншого закритого мундштука у них немає. ОСОБА_1 вимагала від працівників поліції, щоб вони завезли її до лікарні, на що останні повідомили, що не будуть везти її у лікарню, оскільки вони оформлюють дуже багато протоколів. ОСОБА_1 самостійно поїхала до лікарні Соціотерапія та протягом 2-х годин пройшла аналіз на стан сп`яніння за результатом якого зазначено, що ОСОБА_1 твереза. Адвокат Санченко Р.Г. вказує також про те, що під час огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості огляд проводиться у присутності двох свідків. В матеріалах справи присутній висновок де зазначено, що відеозапис до протоколу не зберігся. В матеріалах справи взагалі відсутні інформація, що існував будь-який відеозапис. Стосовно свідків, то в у протоколі є графи для свідків, які б підтвердили обставини здійснення оформлення матеріалів поліцейськими, однак в даному випадку поліцейськими зовсім свідки не залучалися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Санченко Р.Г. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року та зазначає, що справу було проведено без виклику правопорушника. В матеріалах справи міститься повідомлення про те, що в зв`язку із заборгованістю по коштам Укрпошта відмовляє у поштових марках. Тобто, повістки про судове засідання ОСОБА_1 не направлялися і інформація про направлення будь-яких повідомлень в матеріалах справи відсутня. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналася випадково.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду справи. Більш того, місцевий суд свідомо розглянув справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, розуміючи що жодних повісток їй навіть не направлялось.

На підтвердження зазначеного, місцевий суд долучив до справи копію листа начальника ТУ ДСА України у м. Києві.

При цьому, місцевий суд безпідставно в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зазначених вимог місцевий суд також не дотримався. Матеріали справи не містять доказів направлення копії постанови ОСОБА_1 .

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Санченка Р.Г. суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 червня 2022 року о 21 годині 30 хвилин, в м. Києві по вулиці Набережне шосе, 11а, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «AUDI A6» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою пристрою «Драгер»-ARMF 0332, принтер ARMD-0622. Прилад «Драгер» показав результат 0,30% проміле.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, у матеріалах адміністративної справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, про що працівниками патрульної поліції також складено висновок перевірки про відсутність відеозапису (а.с.6). Свідків під час проведення огляду залучено не було, а, відтак, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд на стан сп`яніння вважається недійсним, а його результати не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд не зазначив з яких підстав та з урахуванням яких саме належних доказів він дійшов висновку про наявність у діях водія складу зазначеного правопорушення.

При цьому, місцевий суд не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення є лише способом фіксації встановлених поліцейським обставин та наданої діям особи, що притягується до адміністративної відповідальності кваліфікації, у відповідності до конкретної норми КУпАП.

Враховуючи імперативну норму ч. 5 ст. 266 КУпАП про недійсність огляду на стан сп`яніння, що був проведений з порушеннями визначеними даною статтею, в даному випадку за відсутності відеозапису огляду чи залучених свідків, підстав приймати до уваги складений поліцейським акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння без дати (а.с. 5) у місцевого суду не було.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими могла б підтверджуватися вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку щодо доведеності її вини у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Санченку Роману Григоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Санченка Романа Григоровича задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв