Справа № 346/928/24
Провадження № 3/346/994/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Коломия

Івано-Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.172-20 та ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

Щодо правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Аргументи держави Україна. 20.02.2024р., приблизно о 3 год. військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та неадекватна поведінка, але на вимогу командира пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Отже, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а за це передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінка суду.

Положення п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

І зокрема, положеннями ч.3 статті 172-20 КУпАП серед іншого передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду є адміністративним правопорушенням.

Разом з цим, положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи чи у протоколі будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

В силу частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. А згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, саме у протоколі вказується суть адміністративного правопорушення, із зазначенням усіх ознак складу конкретного адміністративного правопорушення, яке на думку особи, яка склала протокол, вчинено конкретною людиною. І у випадку із правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.172-20 КУпАП поліцейський повинен прямо вказати у протоколі, усі ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення, яка у даній справі, як вказано у протоколі полягає у виконанні військовослужбовцем ОСОБА_1 обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду. Але у протоколі також вказано, що стан нетверезості чи стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлений не був, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак "Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду", передбачено наступне:

- у разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом (п.7);

- військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.8);

- у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду (п.11).

Отже діяння, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (у вигляді виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду) буде мати місце виключно тоді, коли встановлено факт виконання ним таких обов`язків, в умовах особливого періоду, саме у стані сп`яніння. А якщо визначення стану сп`яніння не проводилось, і військовослужбовець відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, то тільки у цьому випадку, за наявності ознак сп`яніння, може наставати адміністративна відповідальність, передбачена ч.3ст.172-20 КУпАП, але у формі іншого діяння: зокрема, відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Проте, суду не надано доказів того, що 20.02.2024р., приблизно о 3 год. військовослужбовець ОСОБА_1 дійсно виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, тобто у стані будь-якого сп`яніння, в умовах особливого періоду (а.с.1-82). А протокол, наданий суду на розгляд складено саме у зв`язку із вчиненням ним такого діяння, а не у зв`язку із тим, що мала місце відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

І тому суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 вчиненому ним 20.02.2024 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17-202 КУпАП. А згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення. Тому враховуючи це провадження у справі слід закрити.

Така принциповість суду іде від того, що у справах про адміністративне правопорушення суд повинен вивчити і оцінити наданий йому протокол та докази, виключно на підставі та у межах наданого протоколу. Суд не має права сам встановлювати та дописувати у протокол будь-яку ознаку складу будь-якого адміністративного правопорушення, суд повинен сказати чи є в діянні людини той склад правопорушення, який передбачений конкретною статтею КУпАП, але виходячи виключно з тих ознак складу правопорушення, які вказані у протоколі. На що, неодноразово, вказував і Європейський суд з прав людини (приклад, рішення у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 та рішення у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2013), оскільки якщо суд буде здійснювати такі дії сам, він порушить принцип незалежності та об`єктивності суду, а також розподіл влади, відповідно до якого розслідування правопорушень це фунція не суду, а правоохоронних органів, і цю функцію суд не має право перебирати на себе.

Щодо правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Аргументи держави Україна. 19.02.2024р., о 19год.30хв. військовослужбовець ОСОБА_1 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_2 №656 від 20.12.2023р., оскільки було виявлено його відсутність на військовій службі, в умовах особливого періоду, а за це передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Оцінка суду.

Положення п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

І зокрема, положеннями ч.2 статті 172-10 КУпАП серед іншого передбачено, що відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду, є адміністративним правопорушенням.

Разом з цим, положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи чи у протоколі будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Однак до протоколу не додано доказів того, що 19.02.2024р. о 19год.30хв. ОСОБА_1 своєї відсутністю на військовій службі не виконав законну вимогу командира. Але в силу положень статті 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд врахував, що йому надано копію наказу командира №656 від 20.12.2023р. (а.с.47). Але відзначає, що цим наказом з огляду на його зміст затверджено розпорядок дня ВЧ НОМЕР_3 на 2024 рік, відповідно до якого час з 19.30 по 21год. - це час для особистих потреб військовослужбовців (а.с.47). Отже, сам по собі цей наказ, не є доказом того, що 19.02.2024р. о 19год.30хв. ОСОБА_1 своєї відсутністю на військовій службі не виконав законну вимогу командира, яка до речі у протоколі навіть не визначена конкретно.

А за таких обставин суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 , яке мало місце 19.02.2024р. о 19год.30хв. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, оскільки його не доведено належними доказами. А згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 172-10 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 19.02.2024р, провадження і у цій справі слід закрити.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.172-20 та ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) - закрити.

Постанову може бути оскаржена Тимошенком І.В. шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити до ВЧ НОМЕР_3.

Суддя Коваленко Д. С.