ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1229/24 Справа № 932/1227/24 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Італії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 26.01.2024 року о 14 год. 44 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Панікахи, буд. 11/5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Adam, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Алкотест «Драгер» 6820 № приладу 0532, результат 0,69 % проміле вміст алкоголю № тесту 2269, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що він є юридично необізнаною особою та був змушений звернутися до фахівця з юриспруденції. Однак, враховуючи загрози ратних обстрілів та повітряні тривоги, встановлений строк на апеляційне оскарження був пропущений.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу по суті вказує, що автомобіль під його керуванням був зупинений безпідставно, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував.

Також вказує, що згідно відеозапису, розглядувані обставини зафіксовані не з самого початку. Вказує, що на відеозаписі видно, як поліцейський самостійно оголосив результат та при цьому не відомо, який результат було зафіксовано на приладі.

Зазначені обставини, на переконання ОСОБА_1 , вказують на упереджене ставлення працівників поліції до його особи та вказують на намір скласти протокол за будь-яких умов.

Заслухавши учасників справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, а також не вважав за необхідне залучати перекладача, оскільки свідок ОСОБА_2 , яка є його цивільною дружиною в достатній мірі забезпечить йому належний переклад в судовому засіданні, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю їх слушними з огляду на таке.

Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист і забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.

Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачено й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 є громадянином Італії, не володіє української мовою, що в сукупності з обставинами, на які він посилається, є підставою для визнання їх поважними, які дійсно перешкоджали йому в передбачені законом строки звернутися з апеляційною скаргою.

Таким чином, за наведених обставин, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Так, в суді апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 є громадянином Італії та не розуміє українську мову. Свідок вказує, що перебувала разом з ОСОБА_1 з моменту його зупинення та до моменту закінчення складання протоколу.

По суті розглядуваних подій свідок вказує, що вона знаходилась в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 коли їхній автомобіль було зупинено співробітниками поліції та останні на українській мові одразу запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер. Свідок вказує, що ОСОБА_1 як добропорядна людина погодився пройти огляд, однак при цьому поліцейські не роз`яснювали йому його права а також підстави для проходження такого огляду та його наслідки. В ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейські були обізнаними, що він є іноземцем не володіє українською мовою. Поліцейські не забезпечили його перекладачем та ОСОБА_1 за їхніми вказівками ставив підписи в документах, які вони йому надавали. Про зміст цих документів ОСОБА_1 відомо не було, та їхній зміст йому не перекладали.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обсязі підтвердив пояснення свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Враховуючи, ті обставини, що адміністративна відповідальність є формою правової відповідальності, і, фактично, щодо особи, яка вчинила правопорушення, держава застосовує заходи примусу, тобто, фактично висуває обвинувачення, суд приходить до висновку, що вказана норма може бути застосована під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до абз. 4 п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, співробітники поліції, в порушення вказаних приписів, встановивши, що ОСОБА_1 є громадянином Італії, склали протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 690897 від 26 січня 2024 року за відсутності перекладача, чим грубо порушили право ОСОБА_1 на захист.

Крім того, пунктом 3 Порядку та п. 6 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкції) передбачено, що огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За приписами до абз. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно ч. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, як слідує з відеозапису, а також пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , поліцейські проводили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння без залучення перекладача, з результатом якого ОСОБА_1 не був ознайомлений, оскільки покази приладу йому не демонструвалися. Співробітники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також порядок огляду на стан сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП і його наслідки, зокрема можливість проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, наведене свідчить, що хоча протокол про адміністративне правопорушення, квитанція Драгеру, а також акт огляду містять підписи ОСОБА_1 , однак останній, будучи громадянином Італії не розумів в повній мірі події, які відбувалися під час його огляду на стан сп`яніння та його наслідки, а тому, за наведених обставин, не можна визнати, що огляд на стан сп`яніння був проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, оскільки встановлено порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому необхідно визнати такий огляд недійсним.

Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на грубі допущені працівниками поліції порушення вимог закону, що дало підстави для визнання проведеного огляду недійсним, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ст. 247, 268, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко