ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, Д' ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 16.12.2023 о 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 керуючи т/з Mazda, дн.з НОМЕР_2 був учасником ДТП та зник з місця пригоди із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки та спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я відмовився.

В судовому засідані ОСОБА_2 користуючись ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень. В послідуючі судові засідання ОСОБА_2 не з`явився, розгляд справи продовжено у його відсутність за участю його захисника. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь при розгляді справ за даною категорією не передбачає обов`язкову участь особи.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно постанови від 02.04.2024 щодо ОСОБА_3 , другого учасника дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2023, яка сталася між транспортними засобами т/з Mazda, дн.з НОМЕР_2 та з т/з KIA д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Згідно постанови від 15.04.2024 виправлено описку у постанові від 02.04.2024 в мотивувальній частині, що т/з Mazda, дн.з НОМЕР_2 керувала особа.

Отже, зазначеною постановою не встановлено особу водія, яка керувала т/з Mazda, дн.з НОМЕР_2 , а належність ОСОБА_2 вказаного транспортного засобу не доводить факту того, що останній 16.12.2023 керував вказаним транспортним засобом.

Під час судового розгляду також не здобуто доказів про те, що ОСОБА_2 керував т/з Mazda, дн.з НОМЕР_2 16.12.2023, потрапив в ДТП та залишив місце події. У зв`язку з цим постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17.04.2024 ровадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адмінстративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейськиі не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, що порушував ПДР, у зв`зку з цим поліцейські не мали права вимагати у останнього проходження перевірки на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння від 09.11.2015 № 1452/735, а також "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведеня огляду з метою виявлення стані сп`яніння ...", затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушеня, у якому зазначає ознаки сп`яіння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.6 ст. 266 КУпАП, не залучено участь двох свідків.

В даному випадку стан сп`яніння не встановлено, відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Крім того, як вбачається з відеозапису ОСОБА_2 заперечив факт керування т/з, не був згоден на проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки, як пішохода та не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, оскільки такої пропозиції від працівників поліції не надходило.

Крім того, в порушення вимог Інструкції щодо складання матеріалів про адміністративні правопорушення не допускаються виправлення. Як вбачається зі змісту протоколу має місце виправлення в часі події, що є грубим порушенням.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_2 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко