Справа № 357/4886/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБУ, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, начальника групи секретного документального забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 20.07.1995 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Комісією Управління Служби безпеки України за результатами проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_1 , розташований за авдресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що начальник групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 21 Закону України "Про державну таємницю" та вимог пп. 41, 42, 98 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою КМ України 18.12.2013 № 939, виконуючи свої обов`язки, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, внаслідок чого порушено вимоги режиму секретності.

Так, в порушення ст. 21 Закону України "Про державну таємницю"та пп. 41, 42, 44 Порядку № 939, штаб-сержант ОСОБА_1 не виконав покладені на нього як на начальника РСО, обов`язки, внаслідок чого у військовій частині НОМЕР_4 стали можливі порушення законодавства про державну таємницю, які виявлені під час проведення перевірки стану охорони державної таємниці.

Зокрема, внаслідок його бездіяльності у в/чА0211 виникла загроза витоку секретної інформації, а саме: у порушення вимог ст. 21 Закону, пп. 35, 41 Порядку-939, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2023 № 156 солдата ОСОБА_2 , у якої відсутній допуск до державної таємниці, призначено на посаду відповідального виконавця РСО в/ч НОМЕР_1 .

Крім цього, у зв`язку із неналежним виконанням у в/ч НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків штаб-сержантом ОСОБА_1 , виявлені також порушення законодавства про державну таємницю, а саме:

план заходів щодо забезпечення режиму секретності в умовах особливого періоду або правового режиму надзвичайного стану (затверджений 13.02.2024 командиром ВЧ НОМЕР_1 ) не містить: переліків матеріальних носіїв секретної інформації (далі - МНСІ), які в умовах воєнного або надзвичайного стану залишаються на місці чи переміщуються в безпечні місця в межах ВЧ НОМЕР_1 , передаються для зберігання до архівної установи, вивозяться до місць евакуації; порядку переміщення МНСІ в безпечні місця в межах ВЧ НОМЕР_1 , а також передачі секретних документів та справ на архівне зберігання, вивезення МНСІ до місць евакуації. Також, в порушення пп. 737, 739 Порядку-939 зазначеним планом не передбачено організацію роботи РСО в місцях евакуації, в тому числі порядок роботи з МНСІ, контрольні заходи тощо; в порушення вимог п. 415 Порядку-939 димар печі для знищення МНСІ, яка розташована в режимному приміщенні № 19 ВЧ НОМЕР_4 , не обладнано сталевими решітками на вхідній та вихідній його частині; в порушення вимог пп. 99, 100 Порядку-939 доступ до секретних документів надається за посадами, а не конкретній особі;

порядком дій щодо здійснення заходів із забезпечення режиму секретності у разі виникнення загрози захоплення МНСІ не визначено місця та маршрути можливого переміщення МНСІ у безпечні місця в межах ВЧ НОМЕР_1 та інші режимні приміщення (зони, території), що розташовані поза межами ВЧ НОМЕР_1 (у тому числі режимні приміщення інших підприємств, установ, організацій, які провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею). Крім того, на адресу установи вищого рівня (в/ч НОМЕР_5 ) направлено на погодження лише один примірник зазначеного Порядку (погоджений 20.01.2024 командиром в/ч НОМЕР_6 , пункт 746-1 Порядку-939);

??мобілізаційні секретні документи (інв. № M11/58, інв. № M12/58, інв. № M13/58, інв. № 14т/58, інв. № 20т/57) зберігаються разом з іншими секретними документами у металевій шафі № 2 у не опечатаній робочій папці. Не складено перелік документів, що зберігаються в ній. В порушення вимог п. 341 Порядку-939 на вказаній робочій папці не зазначені: прізвища та ініціали посадових осіб, які мають право розкриття; номери особистих металевих печаток відповідальних осіб; ??

в порушення вимог п. 353 Порядку-939 номенклатура секретних справ на 2024 рік (від 01.01.2024 № 1 дек) долучена до номенклатурної справи № 9дск до проведення річної перевірки наявності МНСІ у ВЧ НОМЕР_1 ;

в порушення вимог п. 254 Порядку-939 аркуші журналів обліку не опечатані шляхом наклеювання на кінці ниток паперових наклейок з чітким відбитком печатки РСО;

в порушення вимог п. 234 Порядку-939 правила пропускного режиму (інв. № 1, затверджені 28.12.2023 командиром ВЧ НОМЕР_1 ) не передбачають перепусток на внесення (винесення), ввезення (вивезення) матеріальних цінностей;

в порушення вимог п. 216 Порядку-939 у журналі обліку сховищ (сейфів, металевих шаф, спецсховищ) матеріальних носіїв секретної інформації та ключів від них (інв. N? 81, розпочатий 01.01.2023) відсутні підписи виконавців за отримання внутрішніх описів за формою згідно з додатком 18 Порядку-939; ??експертною комісією ВЧ НОМЕР_1 з питань таємниць, створеною наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 81 від 27.12.2022, у зв`язку із закінченням строку засекречування не проведено заходи з перегляду грифів секретності наявних МНСІ (інв. № М12т/58, прим. № 72, інв. № М11/58, прим. № 72, інв. № M131/58, прим № 73, інв. № 14т/58, прим. № 70, п. 161 Порядку-939);

в порушення вимог п. 214 Порядку-939 ??відповідно до переліку військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 та 23 військової санітарної летючки (інв. № 80/4-2024, затвердженого 01.01.2024 командиром ВЧ НОМЕР_1 ), надається доступ до режимного приміщення № 20 (РСО) військовослужбовцям для роботи на АРМ № 10140112 4 категорії (акт категорування інв. № 82дск), на якому друкуються несекретні документи, що не стосуються функціонального призначення цього підрозділу; ??

в порушення вимог п. 438 Порядку-939 не здійснюється перевірка робочих місць (столи, шафи, сейфи) виконавців секретних документів.

Викладене свідчить про те, що штаб-сержант ОСОБА_1 , як начальник групи секретного документального забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , своїми діями (бездіяльністю) не вжив визначених законодавством вичерпних заходів із забезпечення охорони державної таємниці у ВЧ НОМЕР_1 , що призвело до порушень вимог режиму секретності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 28 від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі. Просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо нього - закрити. А також, при розгляді даної справи просив врахувати, що порушення викладені в акті є несуттєвими та такими, що не могли призвести до витоку секретної інформації чи втрати її матеріальних носіїв. Це підтверджено висновком спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов?язаної з державною таємницею, за результатами якої Службою безпеки України військовій частині НОМЕР_1 , в якій він проходить військову службу на посаді начальника групи секретного документального забезпечення, було надано спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Більшість порушень, викладених в акті перевірки є незначними, стосуються виключно ведення секретного діловодства, та такими, що не впливають на загальний стан охорони державної таємниці та здійснення контролю за його дотриманням.

Абзацом 5 п. 6 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (зі змінами) встановлено один із критеріїв, необхідних для прийняття рішення щодо надання установі спеціального дозволу, а саме: "дотримуються передбачених законодавством вимог щодо забезпечення режиму секретності під час проведення всіх видів секретних робіт і здійснення заходів, пов`язаних із використанням секретної інформації, а також порядку допуску та доступу осіб до державної таємниці..." Окремим пунктом протоколу є твердження Служби безпеки України щодо його бездіяльності при призначені на посаду "відповідального виконавця" групи секретного документального забезпечення (РСО) працівника, у якого відсутній допуск до державної таємниці. Визнає той факт, що дане порушення мало місце в зв`язку з тим, що дана посада комплектувалася в короткі терміни, за мобілізаційним призначенням, у період дії в Україні воєнного стану. На вимогу комісії Служби безпеки України, викладеної в акті перевірки, за фактом призначення на посаду РСО працівника, в якого відсутній допуск до державної таємниці, а також з метою перевірки можливості витоку секретної інформації чи втрати її матеріальних носіїв наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2024 було призначене службове розслідування. За результатами проведеного службового розслідування та перевірки секретного діловодства комісія прийшла висновку, що начальник групи секретного документального забезпечення штаб-сержант ОСОБА_1 допустив недотримання вимог оформлення допуску до державної таємниці відповідальному виконавцю групи секретного документального забезпечення без урахування номенклатури посад, чим порушив пункт 52 Порядку-939; у період з 08.09.2023 по 29.02.2024 працівник, якого було призначено на посаду відповідального виконавця групи секретного документального забезпечення фактичного доступу до приміщення режимно-секретного органу та до роботи із секретними документами не мав. Весь перелік відомостей, з якими у цей період працював відповідальний виконавець не становить державної таємниці та має гриф обмеження доступу "Для службового користування; ??заходи контролю за організацією та забезпеченням режиму секретності у військовій частині НОМЕР_1 штаб-сержантом ОСОБА_1 були спрямовані на запобігання втрати матеріальних носіїв секретної інформації та на запобігання витоку секретної інформації; ??втрати матеріальних носіїв секретної інформації у військовій частині НОМЕР_7 не виявлено; витоку секретної інформації у військовій частині НОМЕР_1 не виявлено.

За недотримання вимог оформлення допуску до державної таємниці кандидатам на посаду працівників РСО, а саме недотримання вимог пункту 52 Порядку-939, на нього, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 36 від 22.03.2024, з урахуванням відсутності факту втрати матеріальних носіїв секретної інформації та відсутності ознак витоку секретної інформації було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «Зауваження».

Просить суд також взяти до уваги, що на посадах, які стосуються організації та забезпечення режиму секретності він перебуває більше 19 років та до цього випадку він не мав дисциплінарних стягнень. За особистий вклад у сфері охорони державної таємниці він двічі був нагороджений відзнаками Міністерства оборони України "За особисті досягнення" та почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України "Хрест Військова честь". Він є учасником бойових дій. Виховує дочку - інваліда з дитинства, з діагнозом: Церебральний параліч, важка форма. Цукровий діабет 1 типу, важка форма. Тому він просить суд врахувати всі вищезазначені обставини і, з огляду на його вік, сімейні обставини, та те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, просить звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відповідальність настає за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державної таємниці.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про державну таємницю, а саме, у вчиненні діянь, зазначених у п. 6 ч. 1 цієї статті (склад - формальний).

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (громадяни і посадові особи, які мають доступ до державної таємниці).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно із Законом України «Про державну таємницю»: державна таємниця (державна таємниця, секретна інформація) - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Віднесення інформації до державної таємниці це процедура прийняття (державним експертом з питань таємниць) рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обґрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього.

Таємна інформація це інформація, доступ до якої обмежується відповідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить, у тому числі і державну таємницю. Таємна інформація є публічною інформацією з обмеженим доступом. Обмеження доступу до інформації здійснюється при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ст. 6 та 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України.

Охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну таємницю» в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації.

До складу режимно-секретного органу входять підрозділи режиму, секретного діловодства та інші підрозділи, що безпосередньо забезпечують охорону державної таємниці, залежно від специфіки діяльності державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації.

В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях із значним обсягом робіт, пов`язаних з державною таємницею, вводиться посада заступника керівника з питань режиму, на якого покладаються обов`язки та права керівника РСО.

В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях з незначним обсягом робіт, пов`язаних з державною таємницею, де штатним розписом не передбачено створення РСО, облік і зберігання секретних документів, а також заходи щодо забезпечення режиму секретності здійснюються особисто їх керівниками або спеціально призначеним наказом керівника працівником після створення необхідних умов, що забезпечують режим секретності. На них поширюються обов`язки та права працівників РСО.

Призначення осіб на посади заступників керівників з питань режиму, начальників РСО та їх заступників, а також видання наказу про покладення на окремого працівника обов`язків щодо забезпечення режиму секретності здійснюється за погодженням з органами Служби безпеки України та РСО вищестоящих державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій.

РСО комплектуються спеціалістами, яким надано допуск до державної таємниці із ступенем секретності "цілком таємно", якщо характер виконуваних робіт не вимагає допуску до державної таємниці із ступенем секретності "особливої важливості". Якщо державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа або організація не провадить діяльність із секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "особливої важливості", РСО такого органу, підприємства, установи або організації комплектується спеціалістами, яким надано допуск до державної таємниці зі ступенем секретності "таємно".

Основними завданнями РСО є: а) недопущення необгрунтованого допуску та доступу осіб до секретної інформації; б) своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці; в) запобігання розголошенню секретної інформації, випадкам втрат матеріальних носіїв цієї інформації, заволодінню секретною інформацією іноземними державами, іноземними юридичними особами, іноземцями, особами без громадянства та громадянами України, яким не надано допуску та доступу до неї; г) виявлення та закриття каналів просочення секретної інформації в процесі діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації; д) забезпечення запровадження заходів режиму секретності під час виконання всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею, та під час здійснення зовнішніх відносин; е) організація та ведення секретного діловодства; є) здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об`єктах.

Забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною здійснюється відповідно до "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою КМ України 18.12.2013 № 939.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, серед іншого, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Контроль за додержанням законодавства про державну таємницю в системі Служби безпеки України здійснюється відповідно до Закону України "Про Службу безпеки України".

Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім визнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 15 від 13.03.2024, у якому викладені фактичні обставини правопорушення та серед іншого у графі пояснення зроблений власноручний запис ОСОБА_1 «з викладеним в протоколі згоден»; витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею від 27.02.2024, затвердженого першим заступником Голови ОСОБА_3 ; витягом із наказу заступника Міністерства оборони України № 25-ПМ від 25.06.2008 відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду начальника секретної частини НОМЕР_8 центру формування та зберігання медичної техніки і майна непорушних запасів; функціональними обов`язками начальника групи секретного документального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , затверджениями командиром військової частини НОМЕР_1 11.10.2023; доступом до інформації із ступенем секретності «таємно», наданим ОСОБА_1 наказ № 19 від 09.04.2019; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 від 20.06.2018; витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 19 від 09.04.2019 про надання доступу до державної таємниці та виплати надбавки до посадового окладу ОСОБА_1 .

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за п. 6 ч. 2 ст. 212-2 КУпАП невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Діючий КУпАП не дає точного визначення поняття триваючого правопорушення і не розкриває її змісту, більше того, не надано у Кодексі й переліку триваючих правопорушень.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2007 N 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує її не повністю або неналежнею чином.

Зважаючи, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення носить триваючий характер, з огляду на дату виявлення правопорушення 27.02.2024, вбачається, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєне ним правопорушення станом на дату розгляду матеріалів (16.04.2024) не збігли.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосування ст. 22 КУпАП є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення адміністративного стягнення.

При цьому в кожному конкретному випадку суддя має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, кількість виявлених порушень у роботі ОСОБА_1 , які мають триваючий характер, суддя вважає, що немає підстав для застосування щодо ОСОБА_1 такого виховного заходу, як усне зауваження, що такий захід буде не достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу.

Суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, його майновий стан, позитивну характеризстику за місцем служби, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 212-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

Згідно із п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки останній є військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33,40-1, ст. 172-20 ч. 3, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього на підставі ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА