КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа № 359/6037/23
Апеляційне провадження
№ 33/824/2129/2024
ПОСТАНОВА

16 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Білика Григорія Івановича на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60грн.

20 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Білик Г.І. подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області апеляційну скаргу на вказану постанову судді, яка надійшла до Київського апеляційного суду разом з матеріалами справи 28 березня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2024 року справу призначено судді Дзюбіну В.В.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського апеляційного суду № 252/05.1-01/24 від 9 квітня 2024 року, з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки, з урахуванням обставин, які перешкоджають або занадто ускладнюють розгляд справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого визначено суддю Рейнарт І.М.

У поданій апеляційній скарзі захисник Білик Г.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2024 року, посилаючись на те, що 29 лютого 2024 року він подав апеляційну скаргу до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, однак постановою судді Київського апеляційного суду від 8 березня 2024 року вказану апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з ненаданням ним належних документів на підтвердження своїх повноважень.

Адвокат Білик Г.І. зазначає, що апеляційну скаргу було подано після отримання копії постанови судді Київського апеляційного суду від 8 березня 2024 року.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що клопотання адвоката Білика Г.І. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2024 року закінчився 26 лютого 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що 29 лютого 2024 року захисник Білик Г.І. подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області апеляційну скаргу на постанову судді від 16 лютого 2024 року, яка постановою судді Київського апеляційного суду від 8 березня 2024 року повернута захиснику Білику Г.І. у зв`язку із недотриманням ним положень ч. 2 ст. 271 КУпАП.

Звертаючись до суду з даною апеляційною скаргою та заявляючи про поновлення строку на подання апеляційної скарги, захисник Білик Г.І. обмежився посиланням на отримання 15 березня 2024 року копії постанови судді Київського апеляційного суду від 8 березня 2024 року та на право на доступ до суду, яке у своїй практиці застосовує Європейський суд з прав людини.

Однак, клопотання захисника Білика Г.І. не містить обґрунтування неможливості надання ним належних документів, які підтверджують його повноваження, разом із апеляційною скаргою, поданою 29 лютого 2024 року.

За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

Посилання захисника Білика Г.І. на те, що подану ним 29 лютого 2024 року апеляційну скаргу було повернуто через ненадання належних документів на підтвердження його повноважень, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки на відміну від особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисник, як фахівець у галузі права, повинен знати норми КУпАП, які визначають документи, які підтверджують повноваження захисника.

Враховуючи викладене, повернення апеляційної скарги, поданої адвокатом Біликом Г.І. 29 лютого 2024 року у зв`язку з ненаданням належних документів на підтвердження його повноважень, не може бути беззаперечною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Інших підстав для поновлення пропущеного строку захисником Біликом Г.І. не наведено.

За таких обставин, правових підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді від 16 лютого 2024 року не наведено і у задоволенні клопотання відмовляється.

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовляється, апеляційна скарга підлягає поверненню захиснику ОСОБА_1 - адвокату Білику Г.І.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

постановив:

відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Білику Григорію Івановичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Білика Григорія Івановича повернути адвокату Білику Григорію Івановичу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт