Номер провадження: 33/813/912/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Старюк Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2023 серії ААД №647702, згідно з якими, 30.11.2023 о 21:06 в м. Одеса, вул. Посмітного 20, водій ОСОБА_1 керувала т/з Mercedes-Benz 4Мatic, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу AlcotestDrager, та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася, що зафіксовано на ПВР №474483, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі- ПДР).

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Старюк В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2024 року скасувати та закрити провадження у справі, про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, в мотивування якого зазначав, що 12.03.2024 року Одеським апеляційним судом було винесено постанову про повернення апеляційної скарги на оскаржувану постанову , так як були встановлені певні недоліки, виправивши недоліки 14.03.2024 року ОСОБА_2 за допомогою підсистеми Електронний суд повторно звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування своїх вимог апеляційної скарги по суті зазначає, що працівниками поліції в порушення вимог ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію не було повідомлено ОСОБА_1 підставу для зупинки її транспортного засобу, а саме порушення правил ПДР.

Зазначав, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер на місті зупинки та не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі, що передбачено до процедури.

Також вважав, що відеозапис доданий до матеріалів справи не містить звукозапису, тому об`єктивно встановити про що їде мова під час складення адміністративних матеріалів не можливо встановити .

Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом.

Зазначали, що поліцейськими було порушено право на захист ОСОБА_1 , так як вона не розуміла, що від неї потрібно працівникам поліції без участі захисника.

Також вважали, що працівники поліції провокували ОСОБА_1 на відмову від проходження тесту на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі протримавши Попову на місці зупинки приблизно півтори години, вже після чого вона самостійно була позбавлена можливості пройти процедуру освідування у медичному закладі. До того ж зазначали, що в медичному закладі після прибуття ОСОБА_1 була черга до відповідного лікаря, а саме привезли військових на освідування, тому вони вважали, що пропустили двохгодинний проміжок часу з моменту зупинки з поважних причин.

Вважали, що не надання поліцейськими направлення ОСОБА_1 також є порушенням вимог передбачених КУпАП та відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження .

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 20 лютого 2024 року (а.с.17). 20 лютого 2024 року адвокатом Старюк В.А. було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, яку постановою від 12 березня 2024 року було повернуто через ряд недоліків. 13 березня 2024 року адвокатом Старюк В.А. за допомогою підсистеми електронний суд повторно подано апеляційну скаргу (а.с.39).

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 15.02.2024 стосовно ОСОБА_1 ..

Щодо суті апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною її вину зібраними в справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2023 серії ААД №647702, згідно з якими, 30.11.2023 о 21:06 в м. Одеса, вул. Посмітного 20, водій ОСОБА_1 керувала т/з Mercedes-Benz 4Мatic, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager, та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася; письмовим направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2023 за формою встановленою у додатку 1 до Інструкції № 1452/735; копією відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського № 474483, що міститься на доданому оптичному диску, на якому зокрема зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2023 серії ААД №647702, згідно з якими, 30.11.2023 о 21:06 в м. Одеса, вул. Посмітного 20, водій ОСОБА_1 керувала т/з Mercedes-Benz 4Мatic, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager, та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася;

- письмовим направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2023 за формою встановленою у додатку 1 до Інструкції № 1452/735;

- копією відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського № 474483, що міститься на доданому оптичному диску, на якому зокрема зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушенням та безпідставно не заслуговують на увагу апеляційного суду виходячи з наступного.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю,без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчу є особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався (лася)до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Вказані реквізити протоколу в силу вимог п. 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно з п. 15 розділу ІІ, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На переконання апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції в порушення вимог ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію не було повідомлено ОСОБА_1 підставу для зупинки її транспортного засобу, а саме, порушення правил ПДР, не спростовано належними та допустимими доказами, так як з відеозапису доданого до матеріалів справи вбачається , що працівником поліції ОСОБА_1 під час зупинки було повідомлено, що транспортний засіб під її керуванням схожий на транспортний засіб, який розшукує поліція через залишення місця ДТП, також під час перевірки документів поліцейськими було виявлено, що у ОСОБА_1 відсутній діючий страховий поліс обов`язкового страхування транспортного засобу, на підставі, чого поліцейськими було складено відповідну постанову за якою передбачена відповідальність за нормами КУпАП. До того ж апеляційний суд зазначає, що дії працівників поліції не було оскаржено у встановленому законом порядку. Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що такі доводи є припущеннями з боку сторони захисту спрямовані на ухилення від відповідальності ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер на місті зупинки та не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі, апеляційний суд також вважає необґрунтованими та таким, що є припущенням у зв`язку з тим, що з відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 пропонувалось пройти тест на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер, після її відмови було роз`яснено, що ОСОБА_1 може разом з працівниками поліції проїхати до медичного закладу з метою проходження процедури освідування, на що ОСОБА_1 повідомила, що вона самостійно поїде і пройде таку процедуру. Тобто, з боку працівників поліції було виконано всі встановлені законом роз`яснення та процедурні питання вважати, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження процедури на стан алкогольного сп`яніння. Дії працівників поліції з цього приводу також стороною захисту не оскаржено у встановленому законом порядку та відповідних доказів з цього приводу не надано.

Доводи в частині того, що відеозапис доданий до матеріалів справи не містить звукозапису є необгрунтованим, так як апеляційним судом при дослідженні даного доказу, було встановлено, що звукозапис наявний у додадному до матеріалів справи відеозапису, з яким адвокат Старюк В.А. ознайомився у повному обсязі про що свідчить його власноручний напис і підпис(а.с.50).

Стосовно доводів апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, не відповідає дійсності та апеляційний суд вважає його не слушним, так як протокол підтверджується належними та допустимими доказами у справі - матеріалом відеозапису фіксування події вказаного адмінстративного правопорушення та письмовим направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2023 за формою встановленою у додатку 1 до Інструкції № 1452/735.

Посилання на те, що поліцейськими було порушено право на захист ОСОБА_1 , так як вона не розуміла, що від неї потрібно працівникам поліції без участі захисника, апеляційний суд вважає не слушним, та спростовується відеозаписом доданим до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції надавався час ОСОБА_1 на вирішення питань із страховим полісом, при чому в той же момент працівниками поліції вже висувалися підозри до Попової стосовно характерних ознак стану її стану, та не обмежувались її права, щодо правничої допомоги. До того ж такі дії працівників поліції у відповідності до встановленого законом порядку не оскаржувались, та відповідні докази ні під час розгляду в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду суду не надавались.

Щодо доводів апеляційної скарги, що працівники поліції провокували ОСОБА_1 на відмову від проходження тесту на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі протримавши її на місці зупинки приблизно півтори години, вже після чого вона самостійно була позбавлена можливості пройти процедуру освідування у медичному закладі, а також те, що в медичному закладі після прибуття ОСОБА_1 була черга до відповідного лікаря, а саме привезли військових на освідування, не є слушним та є таким, що спростовано відеозаписом доданим до матеріалів справи, з якого чітко вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено процедуру проходження освідування з якою ОСОБА_1 не погодилась. Також апеляційний суд вважає, щодо доводи провокативної поведінки працівників поліції необґрунтовано належними та допустимими доказами через оскарження їх дій у встановленому законом порядку.

Доводи, що не надання поліцейськими направлення ОСОБА_1 також є порушенням вимог передбачених КУпАП та відповідної Інструкції , є таким що спростовуються наявністю такого направлення в матеріалах даної справи.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції що вона втратила час на оплату експертизи не обгрунтовані доказами часу оплати або будь якими іншими доказами.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2024 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 16 квітня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький