Справа № 503/960/24
Провадження №3/503/884/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, працюючого менеджером ТОВ «Комфі Трейд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

25.04.2024 року о 23 год. 55 хв. за інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) прикордонним нарядом «Група реагування» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на залізничній станції «Кодима» на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255688 від 25.04.2024 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 02.05.2024 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді.При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання примірника згаданого протоколу. Крім того, про обізнаність останнього із часом, датою і місцем розгляду справи вбачається зі змісту заяви останнього до суду від 25.04.2024 року (а.с.5). Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання йому судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону та електронну пошту зазначені у заяві на отримання електронних повісток від 26.04.2024 року (а.с.4), що підтверджують відповідні довідки про доставку SMS від 30.04.2024 року та про доставку електронного листа від 30.04.2024 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі (а.с.5). У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, 01.05.2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , із накладенням на нього електронного підпису,про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у якому зазначив, що свою вину не визнає, оскільки намірів незаконно перетнути державний кордон України у нього не було, бо до приїхав до м. Кодима в пошуках житла для своєї літньої матері та баби, які проживають в м. Кам`янське Дніпропетровської області, що перебуває під обстрілами країни-агресора. Однак, на пероні залізничного вокзалу в м. Кодима його зупинили представники ТЦК та/або прикордонної служби України для перевірки документів, а після пред`явлення їм свого паспорту громадянина України йому повідомили, що затримують за спробу незаконного перетину Державного кордону України та з застосування сили запропонували проїхати з ними для з`ясування обставин. Представники ІНФОРМАЦІЯ_4 під тиском змусили його підписати низку документів навіть без ознайомленні. З протоколом про адміністративне правопорушення за спробу незаконного перетину його також не було ознайомлено, змусили підписати, та другого екземпляру протоколу йому не надали. Також зазначив, що наразі проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Водночас суд відзначає, що суду не надано жодних належних і достовірних документальних доказів, зокрема копії військового квитка із відповідними записами, повідомленої суду ОСОБА_1 обставини щодо проходження військової служби, але навіть за умов дійсності цього суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 15 КУпАП, оскільки нормами цієї статті Загальної частини передбачені особливості відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовцями, а діяння, яке пред`явлене ОСОБА_1 мало місце 25.04.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255688 від 25.04.2024 року (а.с.2), який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень щодо його змістута в якому зазначено, що 25.04.2024 року о 23 год. 55 хв. за інформацією ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) прикордонним нарядом «Група реагування» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на залізничній станції «Кодима» на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- рапортом помічника начальника відділу з логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковника ОСОБА_2 від 25.04.2024 року (а.с.3), згідно змісту якого 25.04.2024 року о 23 год. 55 хв. останній разом із ще двома іншими прикордонниками виконувався наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Група реагування», коли інформації ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на залізничній станції «Кодима» на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України в районі пп/зн № 0280 на напрямкум. Кодима (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) було виявлено групу осіб трьох чоловіків громадян України, одним з яких бувОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які намагалися перетнути ДКУ на вихід з України в Республіку Молдова в обхід встановлених пунктів пропуску через ДКУ. Своїми діями ОСОБА_1 та інші громадяни України (матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення), порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- власноруч написаним текстом письмового пояснення самого ОСОБА_1 від 26.04.2024 року (а.с.6), в яких останній пояснив, що захотів перетнути кордон з Республікою Молдова, щоб звідти потрапити в країни Європи, для чого спілкувався з невідомою особою у Телеграм-каналі, яка пропонувала прибути у м. Одесу, а потім у м. Кодима, звідки мав попасти в Республіку Молдова, але 25.04.2024 року його затримали прикордонники за спробу перетину державного кордону на залізничній станції «Кодима», а також зазначив, що свою вину визнає.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмові пояснення ОСОБА_1 допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який є мешканцем м. Кам`янське, Дніпропетровської області, та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 02.10.2019 року органом 1202 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України на прикордонній контрольованій території АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлених останнім у змісті свого клопотання від 01.05.2024 року, із накладенням на нього електронного підпису, яке було надіслано ним на електронну адресу суду, а саме:

- з приводу доводів про те, що дійсною метою його прибуття до прикордонної контрольованої території м. Кодима була не спроба перетину державного кордону, а пошук житла в найми для своєї літньої матері та баби, які проживають в м. Кам`янське Дніпропетровської області, то суд їх оцінює критично, бо суду не надано жодних доказів на підтвердження правдивості цих обставин, зокрема навіть документів існування цих осіб, їх анкетних даних та місця проживання, що не виключає здійснення захистом заходу по спробі ведення суду по вигаданій версії. Тому ці обставини суд вважає виключно як твердження захисту, а не доведені факти, а відтак на них не може гуртуватися судове рішення;

- з приводу доводів про те, що свої підписи на наданих йому документах проставляв без ознайомлення з ними внаслідок морального тиску на нього і висловлення погроз, зокрема протокол про адміністративне правопорушення другий примірник якого йому не вручили, то суд оцінює зазначене критично, оскільки ОСОБА_1 суду не надано підтверджень подання до компетентного органу досудового розслідування за підвідомчістю заяви про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, в порядку ст. 214 КПК України, для розслідування обставин застосування донього протиправних дій насильницького характеру з боку посадових осіб. При цьому, суд звертає увагу на те, що письмове пояснення ОСОБА_1 від 26.04.2024 року (а.с.6), згідно свого змісту було не лише підписане ним, але і сам його текст також був написаний ним. Одночасно суд відзначає те, що в рамках кримінального провадження існує можливість проведення психологічної, почеркознавчої та лінгвістичної експертиз, згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5, для встановлення обставин добровільності надання письмових пояснень. Суд також додатково відзначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255688 від 25.04.2024 року (а.с.2) ОСОБА_1 проставлений підпис в графі на підтвердження отримання примірника цього протоколу.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням ОСОБА_3 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності суд його твердження оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко