ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7382/23 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/220/24 Карасава І.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що під час його зупинки поліцейські не виконали вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», на його прохання не пред`явили службове посвідчення, не повідомили посаду, звання та прізвище ім`я по батькові. Крім того, без надання ним згоди поліцейські здійснили обшук його автомобіля.

Звертає увагу, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, однак у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем, він не мав права без дозволу командира змінювати маршрут слідування. Зателефонувавши командиру, останній повідомив, що прибуде на місце полії та вони разом поїдуть до медичної установи.

Після суперечки з поліцейськими, щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, який він не підписував та копії не отримував.

В судовому засіданні 30 січня 2024 року ОСОБА_1 надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 в призначене судове засідання 09 квітня 2024 року не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 08 серпня 2023 року о 18:15 год. в с. Пісочин, Харківської обл., по Полтавському шосе, 202/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими. Під час спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відмова ОСОБА_4 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 516279 від 08 серпня 2023 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 що невиконання поліцейським вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Разом з цим, апеляційний суд не є органом який здійснює дисциплінарне провадження щодо поліцейських.

Щодо огляду поліцейськими транспортного засобу, без згоди водія ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує, що жодні речі чи документи у ОСОБА_1 не вилучались, а поверхневий огляд транспортного засобу є заходом забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, який відповідно до статті 267 КУпАП може бути оскаржений.

З врахуванням встановлених обставин події, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, його винуватість у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Разом з цим, визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя не врахував, що відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Сухробова Р., згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Згідно відповіді т.в.о. начальника ДПП УПП в Харківській області від 05 лютого 2024 року згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» інформації щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія немає.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки він такого права на момент вчинення адміністративного правопорушення не мав, та до теперішнього часу посвідчення водія не отримував.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд за наслідками апеляційного перегляду справи, відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Керуючись ст. ст. 7, 24, 30, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 271, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року змінити, скасувавши її в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна