Справа №: 297/1417/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Ференц Романа розглянувши матеріали які надійшли з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого, працюючого водієм, громадянина України

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення ААД № 127959 від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 вмінено, порушення пункту 12.1 ПДР при наступних обставинах, так інспектором СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області складено протокол про те, що 12.07.2023 року о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на автодорозі М-06 траса Київ-Чоп 571 км.+500 м. керуючи автомобілем марки Рено Магнум реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом Sebmitz реєстраційний номер НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ДАФ реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно протоколу під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Предстаник ОСОБА_1 адвокат Ференц Роман просив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 також захисник заявив клопотання про закриття провадження у відношення свого підзахисного за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом правопорушення за вказаною статтею. Окрім цього просив звернути увагу суду, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, що призвели до пошкодження транспортних засобів. При цьому зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП і решта доданих матеріалів справи складені з порушенням вимог законодавства, а тому просив визнати їх як недопустимими доказами.

Вислухавши позицію сторони захисту, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з таких підстав..

Статтею 124 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року роз`яснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП України. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

А відповідно до ст.. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно до ст. 251 цього Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На доведення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду були надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 127959 від 18.03.2024 року про адміністративне правопорушення, складений в АДРЕСА_1 , тоді як ДТП мало місце зовсім в іншій області країни, а саме у Стрийському районі Львівської області;

- фото копія схеми місця ДТП такої якості верхньої частини, що не можливо вичитати дату та час її складання. Однак при цьому жоден з водії учасників ДТП не були ознайомлені зі схемою ДТП, оскільки їхні підписи відсутні.

- письмові поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які не мають дати яким числом у даних осіб були відібрані їхні пояснення.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Пінкевичем Р. Р. 29 грудня 2023 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000535 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та направлено копію постанови до Берегівського РВП ГУНП у Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення чинних Правил дорожнього руху. Дана постанова не оскаржена і не скасована.

В судовому засіданні встановлено, згідно на виконання даної постанови інспектором СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області 18.03.2024 року було складено протокол, який в порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Далі Інструкція), не містить підписів свідків, потерпілих.

Крім цього, пунктом 1 Розділу ІХ Інструкції, чітко передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Підпунктом 6 пункту 4 Роділу ІХ Інструкції передбачено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються координати місця зіткнення. Також схума ДТП долучена до матеріалів справи не має передбаченої Інструкцією зворотнього боку.

Поліцейський який складав протокол про адміністративне правопорушення за викликом до суду не з`явився, пояснень не надав, тверджень наданий суду стороною захисту в судовому засіданні не спростував, обставини, викладені у протоколах, не довів.

Тобто судом встановлено, що після прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження, органи Національної поліції мали скласти протокол на територіальному місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, будь-яких вагомих беззаперечних доказів на підтвердження факту вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 7, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Суддя Юрій ГЕЦКО