Справа № 3/593/196/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"03" квітня 2024 р.

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Половлі, Володимирецький р-н, Рівненська область, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, начальника складу взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

Військовослужбовець - сержант ОСОБА_1 26 лютого 2024 року о 01 год. 05 хв., в умовах особливого періоду, перебуваючи у місці формування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням аналізатора «Алконт-М» №00239-15. Як вбачається із виписки №40 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 26.02.2024 року, у ОСОБА_1 показник алкогольного сп`яніння становив 1,21 проміле.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник - адвокат Горський О.І. не з`явилися. Адвокат Горський О.І. подав клопотання, у якому вказав, що із наявних у справі матеріалів не вбачається підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки у заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 було доставлено більш, ніж через 2 години з часу його виявлення, тому проведення огляду на стан сп`яніння пізніше встановленого законом терміну не може вважатись допустими та законним доказом, відтак виписка №40 з медичної карти амбулаторного хворого не є належним та допустимим доказом у справі. Згідно рапорту від 26.02.2024 року у ОСОБА_1 не було ознаки алкогольного сп`яніння - запаху алкоголю з порожнини рота, як зазначено у акті огляду. Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення зазначено суть адміністративного та місце його вчинення, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані вчинене в умовах особливого періоду. Такі дані щодо суті та місця вчинення правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у рапорті зазначено, що ОСОБА_1 було виявлено на території військового містечка; поняття «військове містечко» є відмінним від поняття «військова частина». Вважає, що у матеріалах справи відсутні достатні та належні докази що ОСОБА_1 26.02.2024 року о 01. год. 05 хв. перебував в нетверезому стані саме на території військової частини, де виконував обов`язки військової служби, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП і справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Розгляд справи просив провести за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП доведена:

-відомостями, викладенеми у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ЛВТ №12 від 26 лютого 2024 року, згідно якого 26.02.2024 року о 01 год. 05 хв. начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_1 у місці формування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , був виявлений сержант ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №8, із якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, а також 26.02.2024 року о 02:26 год. ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння;

-випискою №40 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26 лютого 2024 року, згідно якої у ОСОБА_1 встановлено показник алкогольного сп`яніння - 1,21 проміле.

Згадані докази суд приймає до уваги, як належні, допустимі й достатні у своїй сукупності та логічному взаємозв`язку для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Горського О.І. на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП з підстав, наведених ним у клопотанні, суд вважає необґрунтованими, формальними й спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, як поява військовослужбовця на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке повинно бути накладено на ОСОБА_1 суд виходить із принципів досягнення мети виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільства, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи особу правопорушника, визнання ним своєї вини, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, розкаяння винного, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч.3 ст.172-20, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного

суду Тернопільської області Н.П. Німко