Справа № 944/283/24
Провадження №3/944/749/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює фельдшером медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , звання - старший солдат,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - черговим медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 318, 319 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, 18 вересня 2023 року належних заходів щодо організації медичного обстеження молодшого сержанта ОСОБА_2 не вжила, про подію - дивну поведінку сержанта ОСОБА_2 напередодні вчинення останньою самогубства, не доповіла начальнику медичного пункту.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

29 січня 2024 року ОСОБА_1 подала письмові пояснення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила таке. З 14 червня 2017 року вона проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом і станом на 18 вересня 2023 року перебувала на посаді фельдшера медичного пункту зі стаціонаром (на 30 ліжок) Військової частини НОМЕР_1 . Згідно з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 вересня 2023 року вона була включена до добового наряду по частині на 18 вересня 2023 року як чергова медичного пункту, а черговим частини на вказану дату було призначено інженера з безпеки дорожнього руху помічника начальника автомобільної служби технічної частини капітана ОСОБА_3 . Також до складу добового наряду була включена черговою медичного пункту медична сестра ОСОБА_4 . Після початку несення служби в добовому наряді вона виконувала передбачені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України свої посадові обов`язки. 18 вересня 2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. годині в приміщенні медичного пункту вона побачила жінку-військовослужбовця, як пізніше виявилося це була молодший сержант ОСОБА_2 , яка прибула в розташування частини разом з іншими військовослужбовцями із-за кордону по закінченню навчання по програмі бойових медиків для проведення вихідного контролю та перебувала в черзі на прийомі до лікаря медичного пункту. Оскільки в черзі на прийом до лікаря знаходилися самі чоловіки-військовослужбовці, то вона підійшла до ОСОБА_5 та запитала в неї, як вона себе почуває та чи потрібно їй допомогти потрапити на прийом до лікаря поза чергою. У відповідь ОСОБА_5 повідомила, що вона почувається добре, має вільний час і буде чекати прийому до лікаря згідно черги. Із зовнішнього вигляду ОСОБА_2 та розмови з нею не вбачалося ознак будь-якого хворобливого стану чи потреби невідкладної медичної допомоги, а тому вона залишила ОСОБА_2 та продовжила займатися своїми службовими справами. Після повернення з лікарні в розташування частини, біля 15 год. 10 хв. вона побачила ОСОБА_2 , яка лежала на кариматі біля місця для паління неподалік приміщення служби КЕС частини. Вона знову підійшла та спиталася, що з нею, на що ОСОБА_2 відповіла, що з нею все добре. Вона після того зайшла в приміщення медичного пункту, де запитала в лікарів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що з дівчиною, яка була в них зранку на прийомі та на даний час лежить біля місця для паління. Лікарі повідомили, що з цією дівчиною все добре, вона медичної допомоги не потребує, скоріше всього вона симулює психічну хворобу та просить заспокійливі ліки. Оскільки такий висновок щодо поведінки ОСОБА_2 дали лікарі, то вона не мали підстав їм не довіряти та продовжила займатися виконанням своїх службових обов`язків. Біля 23 години 55 хвилин до їй зателефонував черговий частини капітан ОСОБА_3 та повідомив, що до нього привели жінку-військовослужбовця, яка прибула з навчання з-за кордону, поводить себе дивно та потребує обстеження чи лікування в психіатричній лікарні. На це вона відповіла, що в Новояворівській лікарні немає спеціалізованого відділення, а для відправки до Львівської психіатричної лікарні необхідно направлення начальника медичної служби ОСОБА_8 . На прохання чергового частини капітана ОСОБА_3 вона продиктувала йому телефон начальника медичного пункту майора медичної служби ОСОБА_8 . Тоді черговий частини капітан ОСОБА_3 повідомив, що він буде телефонувати по даному питанню до ОСОБА_8 , а вона щоб чекала відповідної команди, як діяти дальше. Вона продовжувала залишатися в приміщенні медичного пункту та чекала подальших розпоряджень та вказівок. Приблизно о 02 год. 00 хв. був поданий сигнал повітряна тривога, після чого вона, як і решта військовослужбовців з медичного пункті, вибули в заздалегідь обумовлені захисні місця розосередження. На місці розосередження вона зустрілася з черговим частини капітаном ОСОБА_3 , який на її питання повідомив, що після їхньої розмови ОСОБА_2 заспокоїлася, пішла відпочивати в казарму, де за нею наглядають двоє медиків з її групи. А з приводу подальших дій щодо ОСОБА_2 він зранку доповість командуванню. При цій розмові була присутня медична сестра ОСОБА_4 . Але під час повітряної тривоги, приблизно о 04 год. 50 хв. до неї зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що біля штабу в місці для паління виявлено тіло жінки-військовослужбовця і щоб вона доповіла про це черговому частини. Після цього вона разом з черговим частини капітаном ОСОБА_3 прибули до вказаного місця, де виявили повішеною військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 без ознак життя. Вона категорично не погоджуюся із складеним протоколом. Стверджує, що їй достовірно було відомо та вона особисто встановила, що молодший сержант ОСОБА_2 18 вересня 2023 року була на медичному огляді у лікарів медичного пункту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за результатами обстеження прийшли до висновку про симуляцію психічного захворювання ОСОБА_2 та відсутності необхідності її госпіталізації. Також 18 вересня 2023 року вона не була очевидцем дивної поведінки молодшого сержанта ОСОБА_2 , а про таку поведінку дізналася по телефону від чергового частини капітана ОСОБА_3 , який повідомив, що з цього приводу зателефонує та повідомить про таку поведінку начальника медичного пункту ОСОБА_8 , а вона щоб чекала подальших вказівок та розпоряджень, як діяти дальше.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, підтримала письмові пояснення, та надала такі додаткові пояснення. Черговий частини сам зателефонував до неї та запитав, що можна зробити з ОСОБА_2 , сказав також, що сам зателефонує до начальника медичної частини і сказав їй чекати команди. ОСОБА_2 перебувала під наглядом двох інших медиків, які були з нею на навчанні за кордоном. Лікарі зранку 18 вересня 2023 року оглядали її, казали, що симулює, оскільки вона сама говорила, що розуміє, що робить щось не так. Після 17 год 00 хв лікарі пішли з військової частини. Вона перебувала в приміщенні медичного пункту, до казарми, де перебувала ОСОБА_2 , 3 хвилини ходу. Коли виявили тіло, черговий військової частини сказав, що не зателефонував до медичної частини. 18 вересня 2023 року амбулаторному журналі не було записів про ОСОБА_2 , такі записи зроблено пізніше. Черговий військової частини сказав, що була дивна, а не неадекватна поведінка ОСОБА_2 . Зазначила, що в наряді вона підпорядковується черговому військової частини. В наряд вона заступила о 09 год 00 хв 18 вересня 2023 року, після розводу пішла в медичний пункт. Коли йшла, ОСОБА_2 стояла в черзі до лікарів в медичному пункті, стояла спокійно, була охайна. Вона підійшла до неї, оскільки вона була одна жінка в черзі, запитала, до кого вона чекає, ОСОБА_2 відповіла, що хвилюється за здачу екзамену. На пропозицію отримати заспокійливе відмовилася, сказала, що хоче на прийом до лікаря. Відразу після цього вона поїхала в лікарню в м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області. Після повернення з м. Новояворівська (близько 15 год 00 хв), коли паркувала автомобіль, знову побачила ОСОБА_2 Волосся в неї було неохайне, сиділа на кариматі на газоні, на запитання чи все гаразд відповіла, що все нормально. В медичному пункті вона розпитувала лікарів про ОСОБА_2 . Лікарі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які оглядали її, вказали, що довго розмовляли з нею, вважали, що вона симулює. Черговий військової частини зателефонував до неї щодо ОСОБА_2 близько 24 год 00 хв, вона йому повідомила номер телефону начальника медичної частини. До 02 год 00 хв, до початку тривоги, вона була в медичному пункті з ОСОБА_4 . Коли почалася тривога, у визначеному місці вона зустрілася з черговим військової частини і запитала про ОСОБА_2 . Він повідомив, що вона заспокоїлася і заснула. Про ОСОБА_2 буде доповідати зранку, оскільки вирішив не турбувати начальника медичної частини вночі, а вона в свою чергу сказала, що це потрібно зробити зранку невідкладно. Під час тривоги, близько 05 год 00 хв 05 год 30 хв, їй зателефонував начальник медичної частини і сказала шукати чергового частини і вирушити на місце події. Повідомила, що в новій альтанці виявили повішане тіло жінки. Начальнику медичної частини зателефонував старший групи медиків. Відразу після дзвінка вона з черговим медичної частини пішли до місця події.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав такі показання. Він займає посаду інженера з безпеки дорожнього руху Військової частини НОМЕР_1 . Заступив черговим частини, дату не пам`ятає, вересень 2023 року. В той час відбувалася ротація медиків, які проходили навчання за кордоном. Того дня, приїхала нова партія медиків. В той час до нього привели ОСОБА_2 вона була з попередньої групи медиків. Вона була в казармі, лежала на ліжку, де не мала бути. Пам`ятає, що говорила дивно, що саме говорила не пригадує. Поведінка ОСОБА_2 була очевидно дивною. Він відразу зателефонував в фельдшерський пункт, говорив з ОСОБА_1 . Черговий фельдшер ОСОБА_1 сказала, що їй відомо про ОСОБА_2 , бо вона була того дня на прийомі у лікаря. Запитав, що з нею робити, а ОСОБА_1 сказала, що в лікарні м. Новояворівськ її не приймуть, бо там нема спеціаліста, до ОСОБА_9 в психіатричну лікарню потрібно скерування, в медичному пункті неможна покласти, бо там не буде кому за нею дивитися. Вказує, що зрозумів, що медики військової частини не допоможуть. ОСОБА_1 дала номер телефону начальника медичної служби військової частини ОСОБА_10 , але він до неї не дзвонив. Він запитував ОСОБА_1 чим вона може допомогти, що зробити з ОСОБА_2 . Після завершення розмови з ОСОБА_1 він вийшов з кабінету чергової частини, ОСОБА_2 була в коридорі, розмовляла з медиками, після того пішла в казарму, після цього інформації щодо її поведінки не було. Через деякий час ОСОБА_2 з іншим медиком вийшла на вулицю курити, приблизно через 10 хв повернулася до казарми, поводилася адекватно, уваги до себе не привертала. Близько 06 год 00 хв, після закінчення тривоги ОСОБА_1 зателефонувала до нього і сказала, що виявили труп дівчини, він зрозумів, що це ОСОБА_2 . Він зробив оповіщення про відбій повітряної тривоги, повернувся на територію військового містечка, пішов до курильні, де вже були ОСОБА_1 та інша медсестра. Про подію він доповів вищому керівництву. Коли спілкувався з ОСОБА_1 по телефону не давав розпорядження прибути і забрати ОСОБА_2 , лише уточнив, що з нею робити. Під час повітряної тривоги, близько 04 год 20 хв, він прийшов на місце, де вже була ОСОБА_1 , яка запитала про ОСОБА_2 , він відповів, що вона заспокоїлася і пішла спати. Коли ОСОБА_11 пішла в казарму, в нього не виникало жодних підозр. Номер телефону ОСОБА_8 він взяв на крайній випадок, їй не телефонував, не може зрозуміти чому, може через те, що була пізня година. Коли черговий військової частини виявляє особу, яка поводить себе неадекватно, він доповідає в медичний пункт, далі діє за їхніми рекомендаціями та доповідає командуванню військової частини. Він не казав ОСОБА_1 , що ця особа поводила себе не адекватно і потребує медичної допомоги, сказав, що поведінка дивна. Вказівку ОСОБА_1 чекати його дзвінка чи забрати ОСОБА_2 він не давав. Не знає, чи він, як черговий військової частини, має повноваження скеровувати когось на медичне обстеження. Коли черговий казарми привів ОСОБА_2 , не казав, що вона просила її зареєструвати. Не знає, чи лікар оглядав ОСОБА_2 до того, як її привели до нього, знав, що вона сама медик. Черговому казарми він не казав вести ОСОБА_2 до медичного пункту, він сам зателефонував до чергового фельдшера. Зазначив, що він притягнутий до адміністративної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків, за тим же фактом. Про те, що ОСОБА_2 поводила себе неадекватно він зрозумів з того, що вона говорила. Згідно із статутом черговий військової частини приймає остаточне рішення по таких ситуаціях. Зазначив, що зробив висновок, що ОСОБА_2 заспокоїлася, тому подальших дій щодо неї не вчиняв.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала суду такі показання. Вона займає посаду лікаря медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , спеціалізація загальна практика, сімейна медицина. Робочий день з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв. Подія мала місце 18 вересня 2023 року. З ОСОБА_2 бачилася до обіду (точного часу не пам`ятає), вона зайшла на прийом. В приймальному кабінеті були вона та лікар ОСОБА_6 . ОСОБА_2 привіталася, повідомила, що приїхала з навчань з-за кордону. Говорила, що за кордоном легко можна дістати наркотики, як часто вживала канабіс не сказала. Вона запитала ОСОБА_2 чи їй потрібно заспокійливі засоби на трав`яній основі, вона сказала, що ні. Прийом тривав не довго, близько десяти хвилин. Після цього ОСОБА_2 попрощалася і пішла. Вона подумала, що ОСОБА_2 можливо таким чином хотіла поцікавитися чи є медичний канабіс. Під час прийому вона не скаржилася на стан здоров`я, ні фізичний, ні психологічний. Зазначила, що вона з ОСОБА_6 веде прийом спільно, якщо приходить одна людина слухають її разом, якщо приходить дві людина, кожна слухає людей окремо. Лікар заповнює амбулаторний журнал, записує звання, прізвище, діагноз, рекомендації. Щодо ОСОБА_2 заповнювала журнал вона, записала медичний огляд профілактичний. На її думку, ОСОБА_2 не потребувала психологічної допомоги, оскільки вона орієнтувалася в часі та просторі, надавала свої дані, не було очевидних зовнішніх ознак. Того дня вона говорила про ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 . Остання запитала про ОСОБА_2 , оскільки бачила її на килимку на вулиці. Те, що вона казала ОСОБА_1 , що дівчина симулює, не заперечує. ОСОБА_2 не говорила про свою дивну поведінку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала суду такі показання. Вона займає посаду лікаря медичного пункту, сімейний медик Військової частини НОМЕР_1 , працює кожного дня з 08 год 30 хв до 18 год 00 хв. Того дня 19 вересня 2024 року, вона прибула на робоче місце о 08 год 30 хв, з дозволу начальника медичної частини пішла о 16 год 30 хв. ОСОБА_2 бачила на прийомі зранку, близько 10 год 30 хв. ОСОБА_2 сказала, що не має з ким поговорити, що приїхала з навчань з Естонії. Розповіла, що була на навчанні, через декілька днів їде в зону бойових дій. Скарг на здоров`я не було, запитала чи є в них «трава», а вони запитали чи потребує вона заспокійливого на рослинній основі, вона відповіла, що ні, потребує наркотичного засобу. Також ОСОБА_2 розповідала про те, що за кордоном вживала наркотичні засоби канабіс, амфетамін, змішувала з алкоголем, після цього їй було погано. Сказала, що з ними було приємно говорити, запитала чи можна прийти ще і пішла. ОСОБА_7 записала її в амбулаторний журнал. Вона з ОСОБА_1 після обіду говорили про ОСОБА_2 , вона сказала, що бачила на вулиці на килимку її, вона запитала чи все добре, а ОСОБА_2 відповіла, що так. Можливо вона відповіла, що ОСОБА_2 симулює, оскільки зранку вона поводила себе нормально. На прийомі ОСОБА_2 не казала про свою дивну поведінку, почула про це вже наступного дня.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала такі показання. Вона займає посаду медсестри медпункту Військової частини НОМЕР_1 . 17 вересня 2023 року вона заступила в добовий наряд. В медичний пункт вона прийшла близько 10 год 00 хв, було багато людей на прийомі, зверну також увагу на одну дівчину ( ОСОБА_2 , однак не спілкувалася з нею). На стаціонарний телефон, близько о 00:00 год, був дзвінок, телефонував черговий частини, відповіла ОСОБА_1 . Вона чула розмову між ними. ОСОБА_1 говорила, що вона це не вирішує, це вирішує начальник медичної частини чи пункту, продиктувала номер телефону начальника медичної служби. Зі слів ОСОБА_1 , вона дізналася зміст розмови між ними, а саме, що вона сказала, що черговий військової частини передзвонить їй. Під час розмови ОСОБА_1 з черговим військової частини безпосередньо присутня не була. Вона з ОСОБА_1 перебували в медичному пункті і чекали там чергового. Коли ОСОБА_1 повернулася з м. Новояворівська, вона була разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в сестринській кімнаті. ОСОБА_1 сказала, що дівчина, яка була в них на прийомі, сидить на кариматі на вулиці, можливо її слід оглянути, а вони сказали, що ОСОБА_2 симулює. Під час тривоги вони були у спеціально визначеному місці та ОСОБА_1 запитала чергового про ОСОБА_2 , він сказав, що вона пішла спати, а також, що він не телефонував начальнику медичного пункту, вирішив не турбувати.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Варениця В.С. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На обґрунтування клопотання зазначає, що за текстом складеного протоколу про адміністративне правопорушення, старшому сержанту ОСОБА_1 інкримінується недбале ставлення до військової служби в частині невиконання вимог ст.318 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає, що «черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту відповідає за внутрішній порядок у медичному пункті, а за відсутності лікаря - за подання медичної допомоги», а також порушення ст.319 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає, що «черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту зобов`язаний за викликом чергового роти, батальйону або частини негайно прибувати до хворого для подання йому допомоги, а у разі потреби у терміновому лікарському втручанні негайно відправляти хворого до медичного пункту й доповідати лікареві або начальнику медичного пункту».Під час розгляду справи безспірно встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2023 року добовий наряд на 18 вересня 2023 року) було призначено в складі: зокрема, черговий частини - інженер з безпеки дорожнього руху помічник начальника автомобільної служби технічної частини капітан ОСОБА_3 , черговий медичного пункту фельдшер медичного пункту зі стаціонаром (на 30 ліжок) старший сержант ОСОБА_1 . За приписами ст.318 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту підпорядковується черговому частини, його помічникові й начальникові медичного пункту військової частини. Також встановлено, що зранку 18 вересня 2023 року молодший сержант ОСОБА_2 , яка прибула в розташування частини разом з іншими військовослужбовцями із-за кордону по закінченню навчання по програмі бойових медиків для проведення вихідного контролю, була на прийомі лікарів медичного пункту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не виявили в неї будь-яких ознак захворювання та необхідності надання медичної допомоги, а навпаки вважали, що ОСОБА_2 симулює ознаки захворювання, про що довели до відома фельдшера ОСОБА_1 . Дані обставини свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили під час розгляду справи.Факт неадекватної поведінки ОСОБА_2 визнав під час допиту свідок ОСОБА_3 , який з цього приводу зателефонував до чергового медичного пункту ОСОБА_1 , яка повідомила, що їй відомо про ОСОБА_2 , яка зранку була на прийомі в лікарів медичного пункту, які визнали, що вона симулює хворобу.Навпаки, ОСОБА_1 показала, що після повідомлення номера телефону ОСОБА_8 , черговий частини ОСОБА_3 розпорядився чекати відповідної команди, як діяти дальше. Доказами, які є в матеріалах справи та які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, доводиться, що черговому медичного пункту фельдшеру ОСОБА_1 було відомо, що молодший сержант ОСОБА_2 в денний час 18 вересня 2023 року була на медичному огляді у лікарів медичного пункту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за результатами обстеження прийшли до висновку про симуляцію психічного захворювання ОСОБА_2 та відсутності необхідності її госпіталізації. Крім того, з матеріалах справи є наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1156-АД від 18.10.2023 року, яким встановлено факт, що начальник медичної служби ОСОБА_8 проігнорувала звернення старшого групи сержанта ОСОБА_12 щодо неадекватної поведінки молодшого сержанта ОСОБА_2 та не вжила жодних мір щодо її медичного огляду, за що була притягнути до дисциплінарної відповідальності. Також доведено, що у вечірній та в нічний час з 18 на 19 вересня 2023 року чергова медичного пункту фельдшер ОСОБА_1 не була очевидцем дивної поведінки молодшого сержанта ОСОБА_2 , а про таку поведінку дізналася по телефону від чергового частини ОСОБА_3 , який повідомив, що з цього приводу зателефонує та повідомить про таку поведінку начальника медичної служби ОСОБА_8 , а ОСОБА_1 щоб чекала подальших вказівок та розпоряджень, як діяти дальше. Таким чином, належними, допустимими та достатніми доказами не доводиться факт недбалого ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби в частині невжиття належних заходів щодо організації медичного обстеження молодшого сержанта ОСОБА_2 та неповідомлення начальнику медичного пункту про дивну поведінку сержанта ОСОБА_2 напередодні вчинення останньою самогубства, очевидцем поведінки якої вона не була, а про таку поведінку начальнику медичної служби ОСОБА_8 було достовірно відомо, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судових дебатах прокурор вказав таке.Черговий фельдшер Військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 17 вересня 2023 року після повідомлення чергового Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 про дивну поведінку та необхідність вирішення питання про скерування молодшого сержанта ОСОБА_2 до спеціалізованого медичного закладу жодних заходів із надання медичної допомоги останній не вжила, доповідь начальнику медичного пункту не здійснила.У своїх письмових поясненнях, наданих суду ОСОБА_1 зазначила, що черговий військової частини ОСОБА_3 повідомив їй про жінку яка дивно себе поводить та потребує медичного обстеження.

Окрім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що стосовно питань скерування у медичний заклад потрібно звертатись до начальника медичної служби та надала черговому номер телефону ОСОБА_8 . Аналізуючи такі дії ОСОБА_1 слід дійти висновку, що вона усвідомлювала, що ОСОБА_2 необхідна медична допомога, проте на її думку питання скерування останньої до медичного закладу не належить до її компетенції. Щодо не здійснення доповіді начальнику медичного пункту. Про те, що доповідь не здійснена начальнику медичного пункту ОСОБА_1 не заперечує, проте вважає, що начальнику медичної служби ОСОБА_8 було і так відомо про дивну поведінку ОСОБА_2 , оскільки остання була на прийому у лікарів. Обов`язок повідомляти і начальника медичного пункту прямо передбачений ст. 319 Статуту Збройних сил України. Начальником медичного пункту військової частини є капітан медичної служби ОСОБА_13 , а не ОСОБА_8 , яка є начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_1 , якій підпорядковується начальник медичного пункту капітан медичної служби Полюга Д. Безпосереднім начальником ОСОБА_1 є саме капітан медичної служби ОСОБА_13 , а не начальник медичної служби ОСОБА_8 Підпорядкування чергового фельдшера прямо визначено ст. 318 Статуту Збройних сил України, а саме вказано, що підпорядковується черговому частини, його помічникові й начальникові медичного пункту військової частини. З урахуванням викладено, вважає, що у ході судового розгляду справи повністю доведено в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Оцінивши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, показання свідків, виступ в судових дебатах прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона у порушення вимог ст. ст. 16, 318, 319 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, 18 вересня 2023 року не вжила належних заходів щодо організації медичного обстеження молодшого сержанта ОСОБА_2 , про подію - дивну поведінку сержанта ОСОБА_2 напередодні вчинення останньою самогубства не доповіла начальнику медичного пункту.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується недбалим ставленням до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вказана норма права є бланкетною, що відповідно вимагає зазначення при викладені суті правопорушення положення спеціального закону, норми якого було порушено.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст. 172-13 КУпАП).

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до вимог ст. 318 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає, що черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту відповідає за внутрішній порядок у медичному пункті, а за відсутності лікаря за подання медичної допомоги. Черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту підпорядковується черговому частини, його помічникові й начальникові медичного пункту військової частини.

Відповідно до вимог ст. 319 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає, що черговий фельдшер (санітарний інструктор) медичного пункту зобов`язаний за викликом чергового роти, батальйону або частини негайно прибувати до хворого для подання йому допомоги, а у разі потреби у терміновому лікарському втручанні негайно відправляти хворого до медичного пункту й доповідати лікареві або начальнику медичного пункту.

Так, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме:

витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 261-НР від 17 вересня 2023 року, відповідно до якого добовий наряд на 18 вересня 2023 року призначено у складі: черговий частини інженер з безпеки дорожнього руху-помічник начальника автомобільної служби технічної частини капітан ОСОБА_3 , черговий медичного пункту фельдшер медичного пункту із стаціонаром (на 30 ліжок) старший сержант ОСОБА_1 , черговий медичного пункту медична сестра медичного пункту зі стаціонаром (на 20 ліжок) працівник Збройних сил України ОСОБА_4 , черговий загальновійськового полігону начальник танкодрому загальновійськового полігону головний сержант ОСОБА_14 ;

наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 201-ОД від 17 листопада 2023 року «Про результати проведення спеціального розслідування за фактом виявлення тіла військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 військовослужбовця призваного по мобілізації ОСОБА_2 »;

постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про закриття кримінального провадження від 12 січня 2024 року, якою встановлено, що у порушення ст. ст. 318, 319 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, черговий фельдшер Військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 18 вересня 2023 після повідомлення чергового військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_15 про дивну поведінку та необхідність вирішення питання про скерування молодшого сержанта ОСОБА_2 до спеціалізованого медичного закладу жодних заходів із надання медичної допомоги останній не вжила, доповідь начальнику медичного пункту не здійснила, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Підпорядкування чергового фельдшера прямо визначено ст. 318 Статуту Збройних сил України, а саме вказано, що підпорядковується черговому частини, його помічникові й начальникові медичного пункту військової частини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи в добовому наряді 18 вересня 2023 року була прямо підпорядкована черговому частини, його помічникові й начальникові медичного пункту військової частини.

Також судом встановлено, що начальником медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 є капітан медичної служби ОСОБА_16 , а ОСОБА_8 є начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_1 , якій підпорядковується начальник медичного пункту капітан медичної служби ОСОБА_16 .

Наведене також підтверджується змістом наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 201-ОД від 17 листопада 2023 року, де вказано, що ОСОБА_16 займає посаду начальника медичного пункту зі стаціонаром (на 30 ліжок) військової частини медичної служби, а ОСОБА_17 займає посаду начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, старший сержант ОСОБА_1 , будучи черговим медичного пункту фельдшером медичного пункту із стаціонаром (на 30 ліжок), була прямо підпорядкована начальнику медичного пункту зі стаціонаром (на 30 ліжок) Військової частини НОМЕР_1 капітану медичної служби ОСОБА_16 , який, в свою чергу підпорядковується начальнику медичної служби Військової частини НОМЕР_1 майору медичної служби ОСОБА_8 .

Таким чином, про поведінку ОСОБА_2 ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити саме ОСОБА_16 , чого не зробила.

ОСОБА_1 та її захисником Вареницею В.С. під час судового розгляду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували обов`язок ОСОБА_1 повідомити про поведінку військовослужбовця ОСОБА_2 , а також не надано жодних доказів, які б підтверджували повідомлення ОСОБА_1 начальника медичного пункту ОСОБА_16 .

Крім того, ОСОБА_1 не здійснила організацію надання медичної допомоги ОСОБА_2 хоча, як черговий фельдшер медичного пункту була зобов`язана за викликом чергового частини негайно прибувати для подання ОСОБА_2 допомоги, натомість з пояснень допитаних в судовому засіданні ОСОБА_1 , свідків, встановлено, що такі спостерігали за ОСОБА_2 , не вчиняючи жодних дій.

При цьому, суд наголошує, що ст. 319 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України в імперативній формі встановлено, обов`язок чергового фельдшера прибути за викликом чергового частини для надання особі медичної допомоги.

З пояснень ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що дійсно поведінка ОСОБА_2 була дивною, ОСОБА_1 бачила її раніше, спілкувалась з лікарями з приводу її поведінки.

Отже, ОСОБА_1 звернула увагу на дивну поведінку ОСОБА_2 ще до моменту дзвінка ОСОБА_3 , який цікавився можливими способами надати ОСОБА_2 медичну допомогу.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обговорювали поведінку ОСОБА_2 , зі змісту розмови та питань, які задавав ОСОБА_3 . ОСОБА_1 , як медичному працівнику, остання розуміла або повинна була розуміти, що у ОСОБА_2 щонайменше поведінкові проблеми (розлади) і ймовірно вона потребує медичної допомоги, огляду (обстеження) профільного спеціаліста (психіатра, психолога). Слід також зазначити, що ОСОБА_3 не має знань в галузі медицини та з медичних процедур і звертався до ОСОБА_1 саме як до медичного працівника.

Однак, як зазначено вище, ОСОБА_1 жодних конкретних дій не вчинила, не провела огляд ОСОБА_2 , не прибула до неї, хоч безумовно повинна була це зробити як черговий фельдшер медичного пункту військової частини.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 вказав їй чекати його наступної команди щодо подальших дій з ОСОБА_2 є недоведеними, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами, а сам ОСОБА_3 в своїх показаннях, наданих під присягою в якості свідка, заперечив це.

Крім того, на думку суду, у спірному випадку ОСОБА_1 в першу чергу повинна була керуватися наведеними вище чіткими і однозначними вимогами ст. ст. 318, 319 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, незалежно від дій і вказівок чергового військової частини.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена повністю.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність та обставин, які пом`якшують відповідальність.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст. 172-15 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який на 1 січня 2024 року становив 3028 грн 00 коп).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник