ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/829/24 Головуючий 1 інстанції: Скотар А.Ю.
Провадження №33/818/545/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом встановлено, що 09 січня 2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 в районі будинку №22 по вулиці Гвардійців-Широнінців в м.Харкові під час виконання маневру поворот праворуч, не переконався в безпечності свого маневру, не врахував безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований на узбіччі транспортний засіб «Dodge Journey», р.н. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Dodge Journey», р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1, 13.1 ПДР України, через що його дії кваліфіковані за ст.ст.124, 122-4, КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що помилково визнав свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень у суді першої інстанції, оскільки не має юридичної освіти, не був своєчасно ознайомлений з матеріалами справи та не розібрався в тонкощах притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що не мав наміру зникати з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оглянувши подряпину на транспортному засобі «Dodge Journey», не побачивши поблизу власника пошкодженого автомобіля, хотів не перекривати дорогу та відпустити водія «Газелі», який поспішав. Добуксирувавши через під`їзд від місця дорожньо-транспортної пригоди свій транспортний засіб «ВАЗ 21013» та розрахувавшись із водієм «Газелі», повернувся до місця події. Залишив господарю продуктового магазину, розташованого біля місця дорожньо-транспортної пригоди свої данні та номер телефону на випадок, якщо той побачить власника транспортного засобу «Dodge Journey». Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через дії водія автомобіля «Газель».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 , який покладався на розсуд суду, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в її апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №605847 та ААД №605848 від 16 січня 2024 року; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 січня 2024 року; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_2 від 11 січня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 16 січня 2024 року; рапорт співробітника патрульної поліції.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень та підтвердив письмові пояснення, надані ним під час складання протоколів. Доводи апеляційної скарги про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, спростовуються даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , надані під час складання протоколів про адміністративні правопорушення(а.с.5, 6, 8) та рапортом інспектора ІПП в Харківській області Д.Потоцької (а.с.7).

Доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригола сталася через дії водія автомобіля "Газель", оскільки ОСОБА_1 не керував буксированим транспортним засобом «ВАЗ 21013», є безпідставними.

Згідно роз`яснень п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», який передбачає керування транспортним засобом - це виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Апеляційний суд зауважує, що провадження в справах про адміністративне правопорушення регламентуються не КАС України, як помилково зазначав ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, а КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколів, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня