Справа№672/42/24
Провадження №3/672/44/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е. з участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 09.01.2024 о 15 год. 40 хв. в смт.Сатанів по вул.Івана Мазепи поблизу будинку №4 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей та тремтіння рук пальців. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Дані діяння вчинені повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 09.01.2024 о 15 год. 40 хв. в смт.Сатанів по вул.Івана Мазепи поблизу будинку №4 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, оскільки ОСОБА_1 позбавлений права керування Хмельницьким міськрайонним судом від 16.01.2023, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України. Дані діяння вчинені повторно протягом року. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав, пояснив, що 09.01.2024 він разом зі своїм братом та знайомим ОСОБА_2 на автомобілі знайомого поїхали в у смт Сатанів, так як там стояв його зламаний автомобіль з метою його відремонтувати. Під`їхавши до автомобіля, вони намагалися його завезти, але це не вдалося. Потім брат зі знайомим поїхали в м.Городок шукати майстра з ремонту автомобілей, а він стояв біля автівки. Зазначив, що він не їхав, а лише без ввімкнення двигуна відштовхнув машину на прохання поліцейських не перешкоджати проїзду. Після цього поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, він відмовився та повідомив, що не керував автомобілем. В подальшому поліцейські склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія. Вважає, що протоколи складено неправомірно, оскільки він не керував автомобілем, а лише спробував відкотити його від місця зупинки на вимогу поліцейських. Просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 09.01.2024 йому зателефонував ОСОБА_4 і пояснив, що у нього зламалося авто у смт. Сатанів, попросив про допомогу. Вони домовились зустрітися в місті Городку і разом поїхати у смт Сатанів. В подальшому, він, ОСОБА_5 та його брат приїхали у смт Сатанів, спробували завести двигун несправного автомобіля, однак у них нічого не вийшло. ОСОБА_4 залишився біля свого автомобіля, а вони повернулися у місто шукати спеціаліста по ремонту.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Ч.2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.5 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог пункту 2.5 «Правил дорожнього руху» України водій повинен, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

ОСОБА_1 інкримінується, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинивши дані дії повторно протягом року. Також ОСОБА_1 інкримінується, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, оскільки позбавлений права керування Хмельницьким міськрайонним судом від 16.01.2023, вчинив дані дії повторно протягом року.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в автомобілі на місці водія, однією ногою відштовхується від землі та намагається зрушити даний автомобіль з місця, в результаті чого автомобіль котиться по дорозі декілька метрів та зупиняється. Автомобіль котиться без заведеного двигуна. Після зупинки автомобіля, до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився.

Показання ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та досліджений в судовому засіданні відеозапис підтверджують, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як не вчиняв ніяких технічних дій для приведення транспортного засобу в рух, а лише механічну дію, спрямовану на відкочення автомобіля.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку уповноважені особи такого обов`язку не дотрималися, не довівши факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в розумінні норм діючого законодавства.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколах, така особа у розумінні диспозиції ст.ст.126, 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даних адміністративних правопорушень за ознаками відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАп, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя Л.Е.Пономаренко