Справа № 352/397/24
Провадження № 33/4808/606/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гриньків Д.В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову Тисменицького районного суду від 12.03.2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 18.01.2024 року о 14 год 55 хв в с. Березівка по вул. Шевченка, керував автомобілем марки MERSEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ПО КЦПЗ ІФ МР водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що протокол складено у відсутності захисника та свідчить про те, що його було обмежено в можливості скористатися послугами адвоката. Разом з тим вказує, що в протоколі не вказано у графі «До протоколу додаються» докази, що підтверджують його вину. Також пропозиція пройти огляд в медичному закладі була неналежною, поліцейські не проінформували його про порядок такого огляду та наслідки відмови від його проходження. Натомість, в матеріалах справи наявна довідка КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФ ОР» від 19.01.2023року №1065, якої не існувало на дату складання протоколу. А тому, слід констатувати той факт, що на момент складання протоколу, цього доказу, який містяться в матеріалах справи не було взагалі і його з ним не ознайомлювали. Тобто його було додано уже після складання протоколу, що є неприпустимим. Тому, вважаю що ця довідка є недопустимим і неналежним доказом, а тому при розгляді справи цей доказ не слід брати до уваги. Стверджує, що вказане клопотання заявлялося ним в суді першої інстанції, однак не було розглянуто взагалі, що є значним процесуальним порушенням. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він з 12.03.2024 року по 22.03.2024 року включно перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою з медичного закладу, постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Клопотання апелянта про поновлення пропущено апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення доступу особи до правосуддя і справедливого суду. Як з`ясовано, в апелянта є поважні причини його пропуску. ОСОБА_1 пропустив незначний термін, з 12.03.2024 року по 22.03.2024 року включно перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою з медичного закладу, він із запізненням отримав копію постанови суду, він потратив час на консультації та допомогу адвоката, що в сукупності перешкодило йому вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення апелянта про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Разом з тим, як убачається з відеозапису події (а.с. 13), не було зафіксовано факт пропонування проходження огляду на стан сп`яніння, факт відмови від такого проходження, що є істотним порушенням ст.266 КУпАП.

Свідки, які вказані в протоколі згідно відеозапису події (а.с. 13), були залучені після складання протоколу, що ставить під сумнів дотримання процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Обгрунтованими є доводи апелянта про те, що непідтвердженими є вказані у протоколі ознаки сп`яніння ОСОБА_1 не реагування зіниць очей на світло, оскільки вони не узгоджуються з даними відеозапису.

Суд не звернув увагу на те, що акту огляду на стан сп`яніння поліцейськими складено не було, що також ставить під сумнів підозру поліцейських в перебуванні ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови у зв`язку з відсутністю в діях водія складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тисменицького районного суду від 12.03.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.,

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький