Справа № 214/978/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Євтушенко О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, не працевлаштований, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 о 16-22 год. ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Вільної Ічкерії в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., керував транспортним засобом «Audi А6», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, вчинене повторно протягом року.

Крім того, 16.01.2024 о 16-22 год. ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Вільної Ічкерії в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., керував транспортним засобом «Audi А6», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинено повторно протягом року.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд вважає, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, ОСОБА_2 не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, доходить до такого висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №636632 від 16.01.2024 та серії ААД №640270 від 16.01.2024 слідує, що ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Вільної Ічкерії в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., керував транспортним засобом «Audi А6», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, за вказаних вище обставин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Audi А6», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Інкриміновані правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року. Транспортний засіб «Audi А6», р/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

Вищезазначені обставини зафіксовані в рапорті інспектора патрульної поліції та відеозаписі подій, який міститься на DVD диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №636632 від 16.01.2024.

Також встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Зі змісту вищезазначеної постанови суду від 18.12.2023 встановлено, що 04.10.2023 о 02-01 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився.

Пункт 2.5. ПДР України, визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сукупність вищезазначених допустимих, правдивих та достатніх доказів поза розумним сумнівом сприймається судом як підтвердження порушення ОСОБА_2 п.2.5. ПДР України, вчинене повторно протягом року.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

В свою чергу, відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин, сукупність вищезазначених допустимих, правдивих та достатніх доказів поза розумним сумнівом сприймається судом як підтвердження порушення ОСОБА_2 п.2.1. ПДР України, вчинене протягом року з дня вчинення попереднього правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 26.09.2023, що підтверджується постановою серії ЕАТ №7814110 від 26.09.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.ст. 33, 36 КУпАП враховує особу ОСОБА_2 , який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, усвідомлене вчинення ним інкримінованих правопорушень, що свідчить про зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як її здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне остаточно піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без його вилучення, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 124, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без конфіскації транспортного засобу;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 7 (сім) років без вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко