БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/449/24
Провадження № 3/730/233/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - адвоката Биковця В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ЗСУ, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03 квітня 2024 року о 01-41 год. у с. Забілівщина по вул. Садова керував автомобілем «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, результат освідування позитивний, що підтверджено висновком КНП «Борзнянська міська лікарня» №4 від 03.04.2024р., чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що вночі 03 квітня 2024 року він автомобілем на автотрасу вивозив передачу для побратимів-військовослужбовців і повертався додому вже під час дії комендантської години, був тверезий. Однак, коли його зупинили працівники патрульної поліції, то не стали слухати пояснень і повідомили про наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння. На їх вимогу він відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою алкотестера, оскільки не довіряє йому, а виявив бажання освідуватися в медичному закладі, де в нього констатували стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що процедура проведення зазначеного огляду та його результат були отримані з численними порушеннями, а саме: правоохоронці не повідомили його про причину зупинки, не склали акт огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, адмінпротокол писали в його відсутність і на підпис не давали та поштою не висилали, поліцейський ОСОБА_2 після освідування в лікарні при вимкненій бодікамері ображав його нецензурними словами та погрожував фізичною розправою; огляд у медичному закладі проводився не лікарем-наркологом, а невідомою особою жіночої статі, йому не було пред`явлено сертифікат та свідоцтво на газоаналізатор, у який було встановлено мундштук невідомого походження.

Захисник у судовому засіданні просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки стосовно його підзахисного працівниками поліції та закладу охорони здоров`я було порушено процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, біля лікарні поліцейські незаконно затримали ОСОБА_1 , письмово не відсторонили його від керування автомобілем, газоаналізатор видав показник алкоголю у видихуваному повітрі, тоді як кров на дослідження не відбиралась, що тягне за собою нікчемність зібраних доказів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-5 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція №1452), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок №1103), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005908 від 03.04.2024р. ОСОБА_1 03 квітня 2024 року о 01-41 год. у с. Забілівщина по вул. Садова керував автомобілем «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в закладі охорони здоров`я в лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №4 від 03.04.2024р., чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Від підписання даного протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився, проте будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції притягуваний не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

На дослідженому відеозаписі з технічного засобу зафіксовано процедуру зупинки працівниками патрульної поліції під час дії комендантської години автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, відмічається нерозбірлива мова; на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера чи в медичному закладі ОСОБА_1 виявив бажання освідуватися в лікарні, куди його й доставили правоохоронці; перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_1 намагався втекти, а його огляд лікарем-наркологом показав наявність у водія стану алкогольного сп`яніння; після цього, поліцейськими ОСОБА_1 було доставлено додому й повідомлено про відсторонення від керування транспортними засобами.

Перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані також підтверджується відповідним висновком та актом лікаря-нарколога КНП «Борзнянська міська лікарня» ОСОБА_3 №4 від 03.04.2024р., згідно з якими в ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_3 пояснив, що вночі 03 квітня 2024 року ним було проведено медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , яке встановило позитивний результат; хоча результат тестування за технічним показником газоаналізатора і був невеликий 0,4‰, а нетверезий стан ОСОБА_1 проявлявся нечітко, проте разом із клінічними ознаками у водія спостерігались залишкові явища алкогольного сп`яніння; від пропозиції здати біосередовище на детальне дослідження ОСОБА_1 відмовився. Освідування ОСОБА_1 проводив особисто він як лікар-нарколог, а медсестра виконувала допоміжні технічні маніпуляції (вимірювала тиск, надавала для продуву алкотестер); висновок та акт за результатами огляду також складались і підписувались ним самим.

Згідно довідки ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорій «А,В,С».

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення (який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій), письмові документи, відеозапис з технічного запису та пояснення свідка є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Заперечення ж ОСОБА_1 своєї винуватості суд вважає необгрунтованими й розцінює їх як намір уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Так, підставою для зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 було керування ним автомобілем під час дії комендантської години, про що поліцейським було повідомлено водію і що у період запровадженого в державі воєнного стану відповідає вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»; до того ж, ОСОБА_1 не мав при собі жодних з документів, обов`язкова наявність яких у водія передбачена п.2.1а Правил дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення до медичного закладу на освідування, письмового відсторонення від керування транспортним засобом, не впливають на прийняття рішення по суті розгляду справи, так як не є тими порушеннями, які змінюють суть вчиненого проступку та виправдовують дії водія.

Водночас на відеозаписі зафіксовано відмову водія проходити освідування на місці за допомогою алкотестера, що підтвердив і сам ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також відмову притягуваного від підписання оформлених поліцейськими адмінматеріалів та повідомлення правоохоронців про заборону подальшого керування автомобілем, що і є відстороненням.

Твердження ОСОБА_1 про застосування до нього з боку поліцейського ОСОБА_2 погроз фізичною розправою та нецензурних образ не є слушними, оскільки з пояснень притягуваного ці дії мали місце вже після медичного освідування, нічим не підтверджені і з даного приводу він зі скаргами до компетентних державних органів не звертався.

Не заслуговують на увагу й доводи ОСОБА_1 та його захисника про проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я неуповноваженою особою.

Зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського зафіксовано, що при проведенні процедури освідування ОСОБА_1 були присутні як лікар-нарколог, так і медсестра, роль якої зводилась до виконання суто технічних допоміжних функцій (вимірювання тиску, надання газоаналізатора для продуву); натомість за вказівкою лікаря-нарколога ОСОБА_1 виконував різні рухи і той був оглянутий безпосередньо самим лікарем, яким за наслідками повного освідування й був складений висновок про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, що також підтвердив у судовому засіданні й сам ОСОБА_3 . Даний огляд лікарем-наркологом проведено у межах двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і вказаний висновок ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку не оскаржений.

Тому, відсутні підстави вважати, що роль лікаря-нарколога ОСОБА_3 при проведенні зазначеного медичного освідування ОСОБА_1 була пасивною й той був обстежений неуповноваженою особою, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на прилад «Алконт 01су» зав.№1178-08 у КНП «Борзнянська міска лікарня» є чинним (до 08.06.2024р.), процес підготовки приладу до тестування відображений на відеозаписі, а відтак судом не встановлено порушень норм Порядку, як то вважає сторона захисту.

Безпідставними є й посилання захисника на порушення вимог п.7 розділу ІІ Інструкції щодо вимірювання газоаналізатором показника алкоголю у видихуваному повітрі, а не в крові, оскільки дана норма розміщена в розділі, який стосується проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння поліцейським. Натомість відбір крові, як і інших предметів біологічного середовища, для проведення лабораторних досліджень є обов`язковим для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, тобто не передбачає встановлення стану алкогольного сп`яніння (п.7 розділу ІІІ Інструкції). При цьому, ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами медичного огляду не був позбавлений можливості здати біологічне середовище для проведення відповідного дослідження, але від цього свого права відмовився, про що зазначено в акті медичного огляду й підтвердив у судовому засіданні лікар ОСОБА_3 .

З принципу дії газоаналізатора «Алконт 01су» слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в інструкції), а в видихуваних парах етанолу в повітрі.

Водночас як вбачається зі змісту акту медичного огляду та пояснень ОСОБА_3 стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 був установлений комплексно за двома критеріями: детально описаними лікарем-наркологом клінічними ознаками (змазаність та млявість мови, розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук, запах перегару з рота) та показником технічного засобу «Алконт 01су» - 0,4‰, який хоча і не набагато, але перевищує визначений законодавством рівень у 0,2‰ алкоголю в крові, й знаходиться поза межами похибки приладу.

Зазначені ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 відображені й на відеозаписі з бодікамери поліцейського, а перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_1 намагався втекти, після цього довго відпочивав на свіжому повітрі, що також свідчить про перебування водія в нетверезому стані та його намагання уникнути своєчасного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Принагідно суд зазначає, що відповідно до п.5 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974р., із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971р., зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50г чистого алкоголю на літр крові або 0,25мг на літр повітря, що видихається.

Дана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихуваному повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю не більше 0,2‰.

Одночасно суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що п.2.9а Прави дорожнього руху є імперативною нормою, яка категорично забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, наявність посвідчення водія.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами,й дана санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Хоча ОСОБА_1 і є військовослужбовцем, проте вчинив дане правопорушення не пов`язане з виконанням військового обов`язку чи під час виконання службових обов`язків, тому передбачена п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» пільга щодо сплати судового збору на нього не поширюється й з притягуваного на користь держави у відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 30, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець