Номер провадження: 33/813/377/24
Номер справи місцевого суду: 496/7795/23
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Долгової В.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Ткачука Андрія Юрійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Андрій Юрійович, на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до постанови суду 22 жовтня 2023 року о 11:10 годині рухаючись за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Алтестове, траса М 05, 449 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився під відео-фіксацію ПВР 471990, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук А.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не повідомивши його належним чином про час та місце розгляду справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння під тиском іншої особи - свого керівника. Вказує, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також не були роз`яснені його права. Звертає увагу, на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук А.Ю. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та беручі до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ним копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648346 від 22.10.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом з місця події.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Щодо відповідності процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вимогам законодавства, апеляційний суд зазначає наступне.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2, п. 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських 471990 та 471002, з якого вбачається, що транспортний засіб «CHEVROLET LACETTI» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими у зв`язку з порушенням ним швидкісного режиму (11:15:53). Поліцейський повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу (11:17:28, 11:17:40, 11:17:55, 11:22:30, 11:22:53, 11:26:33), а також запропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я (11:19:38). ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (11:27:07, 11:27:08). Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права (11:41:45) та після складання протоколу про адміністративне правопорушення ознайомив з його змістом (11:46:05). Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 про заборону керувати транспортним засобом (11:47:04).

Отже доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не були роз`яснені його права, а також його не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються дослідженим апеляційним судом відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомолення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться у Біляївському районному суді Одеської області 22 листопада 2023 року (11:46:05), про що ОСОБА_1 ставить підпис у протоколі про адміністративне правопопорушення.

Стосовно тверджень в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння під тиском іншої особи, апеляційний суд зазначає, що згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху проходження водієм на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння є його обов`язком, тому небажання сторонніх осіб витрачати час у зв`язку з проведенням такого огляду не може бути підставою для звільнення водія від адміністративної відповідальності.

З дослідженого відеозапису не вбачається незаконного впливу інших осіб на прийняття ОСОБА_1 рішення про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, а також не вбачається будь-яких обставин крайньої необхідності.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук А.Ю., підлягає залишенню без задоволення, а постанова Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Андрій Юрійович, залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов