Справа № 523/3987/24
Номер провадження 3/523/2039/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 852268, складеного 21.02.2024 року о 01год. 35 хв. за обставинами того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом ВАЗ номерний знак НОМЕР_1 по вул. Балківський буд. 5а в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована у встановленому законом порядку, а саме: зафіксована на камеру. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 22.03.2001 р. встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність, який двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, судом вживались заходи щодо його повідомлення про час та місце слухання справи. Разом з цим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення останній зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддею встановлено, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та його вина повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 852268 від 21.02.2024 року, довідкою ДПП УПП в Одеській області НПУ про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 05.07.2023 року справа № 523/3760/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 29.08.2023 року справа № 504/611/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; та 02.03.2023 року справа № 504/3914/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, довідкою про отримання особою посвідчення водія, довідкою про належність транспортного засобу, відеозаписом правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП є дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на досліджену довідку про притягнення до відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення, який складено за ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідає кваліфікації правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддею встановлено, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та його вина повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення суддя враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки. Враховуючи викладене та з метою подальшого запобігання правопорушень з боку ОСОБА_1 суддя вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі: 605,60 гривень за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Суворовський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UА0015759, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленим права керування транспортними засобами з дня винесення постанови.

Роз`яснити положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду.

Суддя: