"16" квітня 2024 р. Справа № 363/888/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріал, який надійшов з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №277762, 12 лютого 2024 року о 22 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Вишгород по вул. Київська керував автомобілем Mercedes-Benz c180, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ, висновок лікаря № 485. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив. що він був зупинений працівниками поліції 12.02.2024 року ввечері, підстави зупинки останньому були не зрозумілі. На запитання чому його зупинили, працівник поліції зазначив, що у ОСОБА_1 не пристебнутий ремінь безпеки, потім зауважив, що не увімкнена аварійна світлова сигналізація. В подальшому працівники поліції зазначили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння, та почали ставити питання чи цього разу він поїде до Вишгородської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Крім того, працівники поліції ставили питання щодо результатів розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений ним ж на ОСОБА_1 в грудні місяці 2023 року. Прибувши до Вишгородської ЦРЛ лікарем було проведено огляд, та останній зазначив, що вбачає ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , будь-яких інших способів проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння останньому запропоновано не було.

Адвокат Навродський О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , через канцелярію суду надав клопотання, в якому зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №277762 від 12.02.2024 року не згоден, з відео долученого до протоколу вбачається, що працівники поліції без поважних причин зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, зазначає. що працівник медичного закладу склав висновок відносно ОСОБА_1 на підставі особистого припущення, без визначення наркотичного засобу шляхом проведення лабораторних досліджень з метою виявлення або уточнення наявних речовин, які здатні спричинити стан сп`яніння, як це передбачено інструкцією. Також, викладена у вказаному протоколі суть обвинувачення не співпадає з інкримінованим правопорушенням визначеним п. 2.9а, а саме відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в той час коли відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника адвоката Навродського О.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, додані документи, переглянувши відеозапис з боді-камер поліцейських, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 12 лютого 2024 року, зазначено, що ОСОБА_1 12 лютого 2024 року о 22 год. 00 хв. в м. Вишгород по вул. Київська керував автомобілем Mercedes-Benz c180, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. В той же час, відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, зазначені відомості в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 277762 не відповідають п. 2.9а ПДР України.

Крім того, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.02.2024 року № 485 зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані «наявні ознаки сп`яніння невідомою речовиною» сп`яніння.

3 відповіді КНП «Вишгородська центральна лікарня» від 22.03.2024р. № 342, вбачається, що у КНП «Вишгородська центральна лікарня» обстеження з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння проводиться за допомогою аналізатора визначення вмісту парів алкоголю Алкон 01-ОС з використанням одноразових індивідуальних мундштуків, тобто без відбирання зразків біологічного середовища.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015 року, вбачається, зокрема що, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що Висновок щодо результатів медичного огляду від 12.02.2024 року № 485 відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735, а отже відповідно до п. 22 Розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції, вважається недійсним.

Крім того, дослідивши пояснення поліцейського ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Грицюк Н. та відео, яке було долучено до протоколу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вбачає невідповідність, а саме в підставі зупинення транспортного засобу Mercedes-Benz c180, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Так, з відео запису вбачається, що працівник поліції зазначив на запитання ОСОБА_1 , що у останнього не пристебнутий ремінь безпеки, потім зауважив, що не увімкнена аварійна світлова сигналізація, в подальшому під час розмови працівники поліції зазначили, що вбачають ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , однак з пояснень працівника поліції долучених до матеріалів справи вбачається, що вона разом з поліцейським ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області 12.02.2024 року здійснюючи забезпечення охорони публічної безпеки та порядку на території Вишгородської ОТГ, помітили транспортний засіб марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , який підозріло вів себе на дорозі, а саме то зменшував то збільшував швидкість, у зв`язку з чим було прийнято рішення про зупинення вказаного транспортного засобу, оскільки водій можливо потребував медичної допомоги, однак під час спілкування було встановлено, що водій можливо перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та чи швидкості транспортного засобу.

Судом має бути враховано те, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп?яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп?яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності, може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред?явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Всупереч вказаній правовій позиції, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про порушення ПДР, які б слугували підставою для зупинки транспортного засобу, а отже дана обставина спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогамст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Разом із тим, судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП надано не було, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245,251,252,280, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя І.Ю. Котлярова