Справа № 545/510/24
Провадження № 3/545/321/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314401, від 01.02.2024, гр. ОСОБА_1 01.02.2024 близько 10:00 год висловлювала образи, висловлювалася нецензурно в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , чим спричинила психологічне насильство та своїми діями скої адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала.

Згідно ст. 268КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП при розгляді адміністративного матеріалу, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Нормами зазначеного закону визначено, що фізичним насильством є така форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка: гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, який наданий суду у підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, судом встановлено, що у ньому відсутні наслідки у вигляді шкоди психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , які могли бути чи були завдані.

Зокрема, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 висловлювала образи, виловлювалася нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_2 , чим вчинила психологічне насильство в сім`ї.

При цьому, з письмових пояснень самого потерпілого ОСОБА_2 , які були відібрані працівниками поліції 01 лютого 2024 року не вбачається завдання ОСОБА_1 будь-якої шкоди та не зазначено в чому саме вона проявилась.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не пустив до будинку, так як разом не проживали, після чого потім вона зайшла до будинку із поліцейськими та газовою службою, оскільки в квартирі відходив газ, де в ході розмови почала його ображати, погрожувала та висловлювалася нецензурно в його бік (а. с. 3). Також згідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначила, що чоловік ОСОБА_2 не пускав її в будинок, ображав, погрожував фізичною розправою (а. с. 2).

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які спростовували би або підтверджували пояснення сторін конфлікту, а працівниками поліції не проведено допит та не відібрано пояснення інших очевидців події. Висновок суду про доведеність вини не може ґрунтуватись на припущеннях, без належних та допустимих доказів.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що сам лише факт конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні статті 173-2 КУпАП.

Сімейний конфлікт, про яку йде мова у матеріалах справи, не охоплюється диспозицією ст.173-2КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284,287-289 КУпАП , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О. Г. Путря