Справа № 487/4261/23
Провадження № 3/487/30/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_1 , адвоката Медюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: невідомий

за ч. 1 ст.130 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2023 року о 23-30 годині, ОСОБА_2 в районі будинку 52 по вул. Лазурній у м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager» та в установленому законом медичному закладі, а саме КНП «МОЦПЗ» МОР, ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що у вказані в протоколі дату та час не керував транспортним засобом, а лише перебував у салоні, як пасажир.

З посиланням на положення ст.63 Конституції України, відмовився надавати пояснення по суті справи, зокрема і стосовно особи яка керувала транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час його зупинки працівниками поліції.

В подальшому до судового засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Медюк О.О. в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з урахуванням яких можна прийти до висновку що ОСОБА_2 , було порушено п.п. 2.5 ПДР України та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпроАП України.

В обґрунтування заперечень вказав, що працівниками поліції не доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у зазначені в протоколі дату, час та місці. Зокрема на доданих до матеріалів відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано особу яка керувала транспортним засобом, чи після його зупинки перебувала за кермом. Одночасно наголосив, що окрім ОСОБА_2 в салоні транспортного засобу, перебувала його дружина - ОСОБА_3 ..

Зазначив, що долучені відеозаписи не є безперервними, що викликає сумніви в об`єктивності відображення обставин які стали підставою для складення стосовно ОСОБА_2 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, а тому не можуть вважатись належними та допустимими доказами.

Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, була обумовлена упередженим ставленням до нього працівників поліції, що викликало у його підзахисного сумніви в об`єктивності їх дій.

Разом з тим, стверджував, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом медичному закладі ОСОБА_2 не відмовлявся, оскільки на вимогу працівника поліції пройти вказаний огляд, задав уточнююче питання щодо цілей його проходження, на що працівник поліції не діждавшись відповіді ОСОБА_2 щодо згоди чи не згоди, та не надавши відповіді на його питання, склав протокол.

Одночасно зазначив, що працівники поліції порушили Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки не повідомили ОСОБА_2 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

На підставі викладено просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України.

Вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Медюка О.О., працівників поліції Васильєвої К.О., ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи,переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частина 1 ст. 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.266 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.7 розділу І (Інструкції), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №414077 від 07.05.2023; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП МОЦ ПЗ МОР від 07.05.2023 року.

Дотримання уповноваженим працівником УПП в Миколаївській області процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були досліджений під час судового розгляду справи.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_2 факту порушення вищезазначених вимог ПДР України та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1. ст.130 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів по справі.

Щодо заперечення ОСОБА_2 факту керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Так переглянутим відеозаписом з відеореєстратора службового автомобілю працівників поліції, зафіксовано рух транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після зупинки, з салону якого, з переднього пасажирського сидіння вийшла жінка, а саме як було встановлено під час судового розгляду дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ..

Як вбачається з переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_2 особисто говорить, що зупинився, так як бачив, що працівники поліції зупиняли транспортний засіб.

Окремо суд зазначає, що відповідно до переглянутого відеозапису, дружина ОСОБА_2 , всіляко умовляла працівників поліції не складати протокол, відносно її чоловіка, мотивуючи це тим, що у нього можуть виникнути проблеми на роботі, а після складання протоколу, стверджувала, що це вона керувала транспортним засобом.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не було доведено твердження в тій частині, що транспортним засобом він не керував, оскільки на місці зупинки, інші особи окрім нього та його дружини в автомобілі присутні не були, відразу після зупинки, ОСОБА_5 вийшла з салону автомобілю з пасажирського місця.

Той факт, що відповідно до відеозапису ОСОБА_2 перебуває у салоні автомобілю на передньому пасажирському сидінні, свідчить лише про те, що він пересів на нього, після зупинки транспортного засобу.

Щодо тверджень захисника в тій частині, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, долучений до протоколу, не є безперервний, та не може бути використаний як доказ, суд зазначає, що та обставина, що відеозапис фіксування обставин скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не є безперервним, сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Також суд вважає безпідставними посилання адвоката Медюка О.О. на те, що працівниками поліції ОСОБА_2 не було повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а також не зафіксовано його відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Так, відповідно до відеозапису ОСОБА_2 було повідомлено про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які в послідуючому було зафіксовано у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП МОЦ ПЗ МОР, складеному працівником поліції о 23-40 год. 07.05.2023 року.

Відповідно до переглянутого відеозапису ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у встановленому законом медичному закладі.

Окремо суд зазначає, що в супереч вимогам п.2.5 ПДР України, яким встановлено безумовний обов`язок водіїв, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп`яніння, загалом поведінка ОСОБА_2 свідчила про його небажання, проходити даний огляд.

Також суд звертає увагу, на ту обставину, що на час скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_2 був діючим працівником правоохоронного органу, та відповідно в силу професійних знань та навичок достеменно був обізнаний з необхідністю виконання законних вимог службових осіб УПП.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КпроАП України метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одночасно суд зазначає, що скоєне ОСОБА_2 адміністративне правопорушення є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та вважає що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними на строк один рік та штрафу в межах санкції статті 130 ч.1 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1КпроАПУкраїни у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпроАП України та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (Отримувач Миколаї. ГУК/Микол.обл./21081300 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA0014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300) без деталізації завідомчою ознакою, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн. грн. (шістьсот п`ять грн. шістдесят копійоу) у дохід держави (Номер рахунку (IBAN): UA0026001 Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код класифікації доходів бюджету: 22030106 Призначення платежу 101.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк