Справа № 496/2758/24
Провадження № 3/496/1808/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

16.04.2024 року інспектором прикордонної служби 1 категорії групи моніторингу обстановки «Градениці» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272738 і ставиться йому в вину те, що 16.04.2024 року об 11 год 40 хв., на південно-західній околиці с. Градениці, Одеського району Одеської області, в районі п/зн № 0550 на відстані 2000 м до лінії ДК, виявлено гр. України ОСОБА_1 , який не виконав неодноразові законні вимоги складу прикордонного наряду щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу з метою здійснення перевірки дотримання прикордонного режиму. Обов`язок пред`явити документи, що посвідчують особу, право вимагати пред`явити документи, що посвідчують особу, встановлений п. 10 положення «Про прикордонний режим», затвердженого ПСМУ № 1147 від 27.07.1998 року. Своїми діями даний громадянин України вчинив правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 16.04.2024 року в якій вказано про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Біляївського районного суду та він зобов`язується бути присутнім в даному судовому засіданні, а також попереджений, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП у випадку його відсутності справа може бути розглянута без його участі.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у відкритій відмові виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто, обов`язковою ознакою зазначеного правопорушення є наявність прямого умислу у вигляді відмови пред`явлення документів, що посвідчують особу.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 16.04.2024 року об 11 год 40 хв. в районі п/зн 0550 на відстані 2000 м від лінії ДК, маючи наявну можливість виконати законні вимоги прикордонного наряду, відмовився пред`явити документи, які посвідчують його особу.

Так, із письмового пояснення ОСОБА_1 від 16.04.2024 року вбачається, що після того, як у нього запитали документи, він їх не пред`явив, тому що в нього їх при собі не було, про що повідомив відразу після його затримання. Непокору він не вчиняв і не намагався, так як він був один, а прикордонників зі зброєю було багато.

Відповідно до рапорту начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 16 березня 2024 року, 16.04.2024 року об 11 год 40 хв. на околиці с. Градениці Одеського району Одеської області, в районі п/зн 0550 на відстані 2000 м від лінії ДК було виявлено одну невідому особу, яку в подальшому зупинено для перевірки документів, що посвідчують особу. Даній особі голосом, гучно було виказана вимога пред`явити її документи, що посвідчують особу для перевірки дотримання прикордонного режиму, але ця вимога була проігнорована. Після цього законна вимога складу прикордонного наряду пред`явити документи, що посвідчують особу була повторена двічі, але так само була проігнорована. Після цього особа мала намір здійснити втечу від прикордонного наряду, де в подальшому її було затримано.

Відносно громадянина ОСОБА_1 16.04.2024 року складно протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 272738 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Також, в матеріалах справи наявне пояснення водія групи моніторингу обстановки віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 від 16.04.2024 року, який пояснив, що 16.04.2024 року об 11 год 40 хв. ними було виявлено вказану невідому особу та зупинено для перевірки документів, що посвідчують особу. Даній особі голосом, гучно було виказана вимога пред`явити її документи, що посвідчують особу для перевірки дотримання прикордонного режиму, але ця вимога була проігнорована. Після цього вказана вимога була повторена двічі, але так само була проігнорована. В подальшому особа мала намір здійснити втечу від прикордонного наряду, де в подальшому її було затримано.

Тобто, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272738 від 16.04.2024 року та рапортом начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 16.03.2024 року, ОСОБА_1 був затриманий у контрольованому прикордонному районі. Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 мав наявну можливість пред`явити особисті документи для встановлення його особистості на місці пред`явлення вказаної вимоги, але навмисно відмовився це зробити. Протокол затримання ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до п. 10 Положення «Про прикордонний режим» особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Згідно з п. 7 та 8 Положення «Про прикордонний режим» громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП як наявність прямого умислу на скоєння зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутність при собі документів, які посвідчують особу не передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення, а тому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 185-10, ст. ст. 247, 251, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2024 року