КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/2905/24 Суддя І інстанції -Скляренко У.В.
Провадження № 33/824/2193/2024 Суддя апел. інст.-Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2024,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 18 лютого 2024 року о 00 год 05хв в м. Києві по пр. Романа Шухевича, 1-Д в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України керувала транспортним засобом АUDIA3 н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведений за згодою водія із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6820», результат тесту 0,47 проміле, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суддею першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано відповідної оцінки доказам, які надані працівниками поліції, та зроблено безпідставний висновок щодо порушення нею вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 вважає, що суддя не звернув увагу на порушення працівниками поліції порядку проведення її огляду на стан сп`яніння, оскільки вона не погоджувалась з результатами, які були видані технічним приладом «Драгер 6820» з огляду на його похибку, та всупереч цьому не провели огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як то вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. Фактично працівники поліції обманним шляхом підбили її підписати акт огляду на стан сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, причин неявки до суду не повідомила.Тому з огляду на вимоги ст.294 КУпАП вважаю за можливе розглянути скаргу за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини події, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі., яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а). Правил дорожнього руху за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 377487від 18.02..2024, з якого вбачається, що 18.02.2024 року в нічний час в м. Києві по пр. Романа Шухевича, 1Д, керувала транспортним засобом AUDI A3н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений шляхом огляду водія працівниками поліції з використанням технічного приладу «Драгер 6820», результат становив 0,47 проміле; долученим до протоколу роздруківкою з технічного приладу «Драгер 6820» та Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №377487 від 18.02.2024 року.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якій були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, долученим до протоколу.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини події, а дії водія ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9 а). Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з дотриманням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП., в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставності висновків судді про порушення нею п.2.9 а) Правил дорожнього руху та про безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого відеозапису з камери поліцейського, і як вірно зазначив суддя в постанові, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції 18.02.2024 року, повідомила, що вживала алкогольний напій - шампанське, але змушена була їхати за кермом із-за певних обставин. Працівниками поліції вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували їй пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці пригоди або ж у закладі охорони здоров`я, роз`яснили їй наслідки такого огляду. ОСОБА_1 виявила бажання пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу, що й було зроблено.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 станом на 00 год 05 хв 18. 02.2024 року по проспекту Романа Шухевича в м. Києві, керувала автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порядок проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння їй був роз`яснений працівниками поліції, вимог щодо необхідності проведення її огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після отримання результатів технічного приладу вона не заявляла.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудної камери поліцейського, його зміст, спростовує доводи ОСОБА_1 про підбурювання її з боку поліцейських будь-яким чином підписати протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння. Всі розмови працівників поліції з водієм ОСОБА_1 зводились до роз`яснення її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, до роз`яснень порядку огляду на стан сп`яніння та можливих наслідків, щодо неможливості керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний