1Справа № 335/3553/24 3/335/1219/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол серії АА №089388 від 18.03.2024 року про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 18.03.2024 року о 11 год. 38 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.202, керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював господарську діяльність, а саме надавав послуги з перевезення пасажирів, в режимі таксі, без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії, або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, чим порушив п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законодавством порядку, проте в судове засідання не з`явився, разом з цим, через систему «Електронний суд» від його захисника - адвоката Негробова О.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено про те, що матеріалами справи належним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, з огляду на такі обставини.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів може бути лише суб`єкт господарювання. Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 089388 вказується, що він тимчасово не працює. Отже, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено відносно неналежного суб`єкта.

Разом з цим, з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 089388, або у будь-яких інших матеріалах справи не зазначено проміжок часу, протягом якого ОСОБА_1 здійснював відповідну діяльність. Крім цього матеріали справи не містять жодних доказів, які б в своїй сукупності підтверджували самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку нібито здійснював ОСОБА_1 , натомість ці ознаки є обов`язковими для кваліфікації діяльності як господарської. При цьому у матеріалах справи відсутні докази самого факту здійснення ОСОБА_1 діяльності із перевезення пасажирів на таксі, з їх змісту неможливо встановити чи були взагалі ним надані послуги з перевезення, кому такі послуги надавались, та чи було отримано прибуток від надання таких послуг. З огляду на викладене, враховуючи те, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх докази, які б беззаперечно вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.164 КУпАП,

З урахуванням зазначеного захисник ОСОБА_1 - адвокат Негробов О.В. просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Також зазначив, що розгляд справи просить провести за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Негробова О.В.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положення ч.1 ст.164 КУпАП передбачають відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Відповідно до положень п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, спрямований на забезпечення реалізації єдиної державної політики у сфері ліцензування, захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів.

Пунктом 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що ліцензуванню підлягає, зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Між тим, адміністративним правопорушенням відповідно до вимог ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.

Відповідно до ст. 2 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю у ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового кодексу України, ст. 14 ГК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що однією з основних ознак господарської діяльності є систематичність вчинення відповідних дій на постійній основі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №089388 ОСОБА_1 18.03.2024 року о 11 год. 38 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.202, керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів, в режимі таксі, без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії, або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності.

На підтвердження вказаних обставин до протоколу долучено фотознімок з мобільного додатка "Uklon", фотознимок автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , оптичний диск з відеозаписом.

При цьому матеріали справи не містять докази факту здійснення ОСОБА_1 діяльності із перевезення пасажирів на таксі, а з наданих матеріалів неможливо встановити чи були взагалі ним надані послуги з перевезення, кому такі послуги надавались, та чи було отримано прибуток від надання таких послуг.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на ньому була зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, при цьому у автомобілі на задньому сидінні було виявлено двох пасажирів, які пояснили, що прямують до стоматології, також на відеозаписі зафіксовано процес складання адміністративних матеріалів. Зі змісту зафіксованого на цьому відеозаписі спілкування поліцейського та водія ОСОБА_1 , вбачається, що останній неодноразово пояснював, що послуги таксі не здійснює, пасажири, які були присутні разом із ним у автомобілі прямували з ним в одну сторону, він їхав додому та вирішив взяти разом із собою попутчиків.

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного переконливого доказу на підтвердження того, що діяльність ОСОБА_1 , пов`язана із перевезенням пасажирів, є регулярною, постійною та системною.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 247, 265, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко