Справа № 629/2043/24
Номер провадження 3/629/714/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малинівка, Барвінківського району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП були роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4,124,130 ч.1,130 ч.4 КУпАП, -

встановив:

26.03.2024 року о 11-40 год. в Харківській області, м.Лозова, вул.Європейська, біля буд.16, водій автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб,внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також, 26.03.2024 року о 11-40 год. в Харківській області, м.Лозова на вул.Європейська біля буд.16, водій автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишив.

Крім того, 26.03.2024 року о 12-10 год. в Харківській області, м.Лозова по вул.Козацька, 27, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 ARCE-0174.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 26.03.2024 о 18 гд. 10 хвил., 26.03.2024 року о 11-35 год. в м.Лозова, вул.Європейська, буд.16, Харківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, вживав алкоголь. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав частково, а саме ч.1 ст.130 КУпАП, щодо іншого повідомив, що він не почув, що був удар, йому краще було б домовитись. Він здав назад та поїхав далі. Через деякий час його зупинила поліція та склала протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, після чого відвезли додому. Увечері, приблизно о 18-00 год., приїхала інші працівники поліції, та сказали, що коли здавав назад, то вдарив автомобіль. На його автомобілі відсутні пошкодження, поліція її оглядала. Якби почув удар,він би залишився на місці. При цьому зазначив, що на момент коли здавав заднім ходом був в нетверезому стані, потім алкогольні напої не вживав.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суддя встановив наступне.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №014461 від 26.03.2024 року, серії ААД №013947 від 26.03.2024 року, серії ААД №013998 від 26.03.2024 року, рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота; роздруківкою від приладу «Drager Alcotest 6810» №1002, результат якого становить 2,71% проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 правопорушника ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП від 26.03.2024 року; фототаблицею з місця ДТП; відеозаписами з місця подій від 26.03.2024, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Tiguan, після зупинки його працівниками поліції, продув прилад «Drager», результат якого показав 2,71% проміле.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені:

п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.130 ч.1, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та за ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП, а саме вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, то судом встановлене наступне.

Диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

З переглянутого судом відеозапису до протоколу серії ААД №014461 від 26.03.2024 слідує, що працівники поліції приїхали до будинку ОСОБА_1 , оскільки було виявлено дорожньо-транспортну пригоду та те, що ОСОБА_1 залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, на запитання працівника поліції, чи вживав він алкогольні напої після ДТП, повідомив, що алкоголь вже вживав після ДТП, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, зазначивши, що він зараз п`яний. При цьому коли ОСОБА_1 повідомляли, що він є винуватцем ДТП, він повідомив, що він не чув удару.

З відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивно видно, що станом на час вчинення ДТП за його участі, ОСОБА_1 вже перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат «Drager» -2,71% проміле.

Крім того, відповідно до вимог п. 2.10 є) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той же час, у визначеному ч.4 ст.130 КУпАП переліку не передбачено відповідальність водія, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав лікарські препарати, саме за відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п.2.5 ПДР України, а не за п. 2.10 «є» ПДР України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю лікарських препаратів, а не відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Верховний Суд у справі № 487/4245/18 встановив, що визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Таким чином, визнання ОСОБА_1 вживання ним алкоголю після ДТП, яке було зафіксоване на бодікамеру працівника поліції, не може бути єдиним та достатнім доказом вказаного та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідних доказів для доведення вини особи поза розумним сумнівом. При цьому суд враховує, що працівникам поліції ОСОБА_1 повідомляв, що алкоголь вживав вже після ДТП.

Натомість, згідно показів свідка ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, водій та пасажир в момент ДТП були в нетверезому стані, після чого місце ДТП покинули. Свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що він разом з ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, потім рухаючись заднім ходом, йому здалося, що відбувся удар, після чого вони швидко поїхали в інше місце, біля дитсадка № 10 ОСОБА_1 його висадив і поїхав в невідомому напрямку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, враховуючи, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі за ч.4 ст. 130 КУпАП слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне за ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому межами санкції статті КУпАП встановленої за більш серйозне правопорушення, з позбавленням права керування транспортним засобом, провадження у справі за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.24, 36, 122-4, 124, 130, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу №629/2043/24, провадження №3/629/714/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, справу № 629/2044/24, провадження №3/629/715/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, справу № 629/2045/24, провадження №3/629/716/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП, та справу № 629/2046/24, провадження №3/629/717/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер справи №629/2043/24, провадження №3/629/714/24.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (реквізити для сплати - ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА