Провадження № 33/824/868/2024 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Соболівського Антона Михайловича - захисника ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Узбекистан, громадянина Узбекистану, з середньою освітою, навчається на 2-му курсі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі посвідки), за ч.5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду Соболівський А.М. - захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити адміністративне провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу обґрунтовує тим, що при визначенні складу адміністративного правопорушення на думку захисту суд першої інстанції не врахував відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, при пред`явленні обвинувачень та складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 працівниками поліції не було враховано те, що він є громадянином Узбекистану та не володіє державною мовою України, через що порушуючи діючі інструкції та норми чинного законодавства при пред`явленні обвинувачень не було залучено захисника та перекладача, що позбавило ОСОБА_2 належним чином бути обізнаним з текстом складеного протоколу, чим було порушено право на захист.

Таким чином, відсутність перекладача при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст.268 КУпАП.

Звертає увагу суду й на те, що ОСОБА_2 має посвідчення водія, видане Республікою Узбекистан ( НОМЕР_1 ), яке надає право керування транспортними засобами категорій В, С до 15.01.2030 року. Вказане посвідчення водія відповідає нормам Віденської Конвенції про дорожній рух 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року.

Тому ОСОБА_2 маючи навички водіння транспортних засобів відповідних категорій та досвід водіння від 2016 року, вважав, що жодним чином не порушує національне законодавство та наміру на вчинення інкримінованих йому статей не мав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Висновок, викладений у постанові судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.п. "а" п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив з наведенням відповідних мотивів.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при наведених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи і ґрунтується на наявних у ній доказах.

Факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та його винуватість підтверджується доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №521616 від 28 жовтня 2023 року; даними постанови серії ЕАС №7466952 від 05 серпня 2023 року; даними довідки щодо проведення заходів зі встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення; даними диску з відеозаписом з нагрудної камери №472382.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, тому у суду відсутні підстави для визнання протоколу недопустимим доказом.

Будь - яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних у справі доказів, вказували б про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності теж не встановлена.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_2 обґрунтовано кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 повторно притягається до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст.126 КУпАП, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою при керуванні транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_2 та не надання йому перекладача, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи суддею районного суду є безпідставними, оскільки будь-якої інформації про те, що ОСОБА_2 потребував послуг перекладача, матеріали справи не містять.

Так, з відеозапису з боді-камери поліцейського убачається, що поліцейський спілкується з водієм українською мовою, а ОСОБА_2 російською мовою відповідає на запитання працівника поліції, а також не зазначає жодних заперечень щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Водночас, матеріали справи не містять даних про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був обмеженим у праві звертатися мовою, якою він володіє.

Інші доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначене ним порушення спростовується матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки суду не спростовані доводами апеляційної скарги.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ч.5 ст.126 КУпАП є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а відтак, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Соболівського А.М. - захисника ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Соболівського Антона Михайловича - захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник