15.05.2024 Провадження по справі № 3-в/940/3/24 Справа № 940/266/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2024 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду,

встановив:

Постановою Тетіївського районного суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення № 940/266/24 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Разом з тим, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

07.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання вищевказаної постанови в частині застосованого на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. строком на 10 місяців, посилаючись на скрутний майновий стан.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про розстрочення виконання постанови суду підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25.07.2005).

Так, ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заяву щодо розстрочення виконання постанови в частині накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, зазначила, що наразі грошові кошти в сумі 17000 грн. не має змоги оплатити, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу у розмірі 860,00 грн., на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей.

Однак, на переконання суду, сукупність поданих заявницею ОСОБА_1 доказів на підтвердження існування повідомлених нею обставин, що роблять виконання судового рішення про стягнення штрафу неможливим, є недостатньою, оскільки не надано відомостей про відсутність у власності нерухомого майна, коштів на банківських рахунках тощо.

Крім того, суд зазначає, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, яка хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для неї спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року у справі № 940/266/24.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 301, 304, 307 КУпАП,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Тетіївського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року у справі №940/266/24 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Мандзюк