Провадження № 33/4808/318/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Микулича І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 23.11.2023 року о 08 год. 30 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Національної Гвардії, 14Г, керуючи транспортним засобом марки KRASZ RMS2FJ, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та особливостей вантажу, що перевозиться, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду (шлагбаум), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та шлагбауму, чим порушив вимоги п. 2.3 б, п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Після вчинення зазначеної ДТП, ОСОБА_1 залишив місце пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 23.11.2023 року, о 08 год. 30 хв., в м.Івано-Франківську по вул. Національної Гвардії, 14Г, керував транспортним засобом марки KRASZ RMS2FJ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, ще не відповідає обстановці; підвищена жвавість; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, що підтверджується довідкою лікаря нарколога №84. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Микулич І.В. вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Стверджує, що ОСОБА_1 рухаючись службовим транспортним засобом, розвозячи хліб по магазинах, заїжджаючи на територію ЖК «Паркове містечко» побачив, що шлагбаум був піднятий вгору, охорони та будь-яких інших осіб біля нього не було, а тому оцінивши ситуацію почав здійснювати заїзд на територію житлового комплексу і не відчув будь-якого зіткнення чи пошкодження шлагбаума. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не зазнав ніяких механічних пошкоджень. В справі відсутні будь-які докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки умисних дій ним вчинено не було. Крім того, коли до Колова підійшов охоронець та повідомив про ДТП, той повідомив, що йому потрібно вчасно розвезти товар і він повернеться на місце події пізніше, що і виконав. Щодо правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянт також заперечує, оскільки стверджує, що в медичному закладі ОСОБА_1 не міг фізіологічно здати сечу, що було розцінено лікарем як відмова від проходження огляду. При цьому ОСОБА_1 пропонував лікарю відібрати зразки крові, або іншого біологічного середовища, проте йому було відмовлено у категоричній формі. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 р.І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

п.4 р.І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

п.12 р.ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

п.7 р.ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

п12 р.ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

п.13 р.ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

п.22 р.ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З детального аналізу наведених норм права вбачається, що у разі неможливості водієм здати зразки біологічного середовища (у даному випадку сечу), працівники медичного закладу повинні були б запропонувати ОСОБА_1 здати зразки крові, слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, при цьому останній готовий був здати кров на аналіз.

Проте, визнаючи ОСОБА_1 винуватим за ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції не дотримався наведених вимог діючого законодавства, а саме, не дав належну оцінку всім доказам у сукупності, що призвело до необґрунтованих висновків.

Так, суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, а саме, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. При цьому, суд послався на довідку лікаря нарколога №84, а також на відеозапис.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки відомості викладені в зазначеній довідці спростовуються сукупністю інших доказів у справі, в тому числі відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Так, наведена довідка не містить інформації, які дії ОСОБА_1 були розцінені, як відмова від огляду.

З відеозаписів наданих поліцейськими вбачається, що ОСОБА_1 погодився на огляд і з працівниками поліції приїхав до закладу охорони здоров`я. На пропозицію лікаря здати сечу, він повідомив, що на даний момент не хоче в туалет і запропонував здати свою кров. Йому запропонували пити воду і чекати, доки з`явиться бажання здати сечу. Через деякий час ОСОБА_1 у присутності працівників поліції та медичного працівника здав сечу, проте вона не була прийнята, оскільки, на переконання медичної сестри, була холодною. Через деякий час він вдруге здав сечу у присутності працівників поліції та медичного працівника. При цьому, працівник поліції піднімав та тримав верхній одяг ОСОБА_1 , щоб запобігти можливості підмінити сечу іншою рідиною. Після цього сеча була прийнята медичною сестрою, проте не була досліджена з невідомих причин. Будь-яких достовірних даних, що ОСОБА_1 замість сечі здавав іншу рідину, медична установа та працівники поліції судуне надали.

Такі обставини безпідставно були оцінені судом, як ухилення особи від огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції, в частині визнання доведеними обставин правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню.

Що стосується обставин інших правопорушень, вони були правильно встановлені судом першої інстанції.

Так, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.12) вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 заїжджав на територію житлового комплексу в той час коли шлагбаум вже опускався. Колов не став зупинятись та намагався «проскочити». Удар об шлагбаум був значної сили, що призвів до його деформації. Звук від удару не міг бути непоміченим водієм. На вимогу працівника служби охорони не залишати місце події ОСОБА_1 не відреагував та продовжив рух по території житлового комплексу. На зворотному шляху він не реагував на вимогу охоронців зупинитися та залишив територію комплексу.

За таких обставин, ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова зміні в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2024 року змінити.

Виключити з постанови висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження в цій частині за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.36 КУпАП, вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 3400 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт