ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Присенко О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 гривень

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Присенко О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що :

- ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважав, що працівники поліції направили його для проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із тим, що він мав неохайний вигляд та брудну одежу, так як їхав з роботи. Наполягав на тому, що не вживав наркотичні засоби, а лише приймав знеболювальні препарати. У зв`язку з цим в судовому засіданні стороною захисту було заявлено клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, втім суд його належним чином не розглянув та не задовольнив, чим порушив право ОСОБА_1 несправедливий судовий розгляд;

- у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

- поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст..63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення було складено працівниками поліції 18.12.2023 року, тобто пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а саме 29.11.2023 року;

- примірник висновку за результатами огляду на стан сп`яніння не було видано ОСОБА_1 , про що свідчить відсутність його підпису на ньому;

- протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 , його копію він не отримував, підтвердження його належного повідомлення про виклик до відділення поліції для складання протоколу в матеріалах справи відсутні;

- ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом війни, має ІІІ групу інвалідності, що обмежує його можливості по пересуванню. Він вимушений використовувати автомобіль для пересування та отримання заробітку, працюючи водієм, а позбавлення права керування поставить його в дуже скрутне фінансове становище.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Присенко О.Г., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 513573 від 18 грудня 2023року; рапортом працівника поліції; висновком КП «ДБКЛПД» ДОР № 5797 від 29 листопада 2023 року; записом з бодікамер поліцейських.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б їх спростовували.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 513573 12 листопада 2023 року о 23 годині 30 хвилин у м. Дніпрі на пр. Б. Хмельницького біля буд. 1 по вул. Тітова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Висновок КП «ДБКЛПД» ДОР № 5797 від 29.11.2023 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до рапорту працівника поліції 12.11.2023 року під час патрулювання було отримано інформацію від чергового за допомогою радіозв`язку, що по пр.Б.Хмельницького рухався автомобіль ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія, який має ознаки наркотичного сп`яніння. Під час відпрацювання даної інформації вказаний автомобіль було виявлено та зупинено у м. Дніпрі по вул. Тітова,1 близько 23:30 години згідно зі ст.35 ЗУ Про національну поліцію . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у КП «ДБКЛПД» ДОР, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд у повному обсязі.

Відеозаписом з боді камер працівників поліції, наявним у матеріалах справи також належним чином зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 , факт його зупинки з повідомленням про її причину, пред`явлення законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та сам процес його проходження у КП «ДБКЛПД» ДОР. З даного відеозапису убачається також і те, що ОСОБА_1 у квітні 2023 року вже проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння у цьому медичному закладі, і висновок був позитивний.

Крім того, апеляційний суд не може не зауважити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а тому доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування останнім транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто порушення водієм п.2.9а ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Доказом перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є також і наявний у матеріалах справи висновок КП «ДБКЛПД» ДОР №5797 від 29 листопада 2023 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 12.11.2023 року о 23:40 годині перебував у стані наркотичного сп`яніння (метадон).

Саме через незгоду апелянта з даним висновком стороною захисту в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, втім, як зазначила захисниця, суд його належним чином не розглянув та не задовольнив, чим порушив право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції за згодою адвоката Присенко О.Г. було направлено запит до КП «ДБКЛПД» ДОР з метою отримання всіх документів стосовно проведення 12.11.2023 року огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у відповідь на який медичним закладом на адресу апеляційного суду були направлені копії журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2023 року; усвідомленої згоди на проведення наркологічного огляду від 12.11.2023 року; акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5797 від 12.11.2023 року; результату токсикологічного дослідження на вміст алкоголю №12379 від 12.11.2023 року; хіміко-токсикологічного аналізу сечі №49 від 12.11.2023 року.

Дослідивши надані докази, вважаю повною мірою доведеним факт перебування ОСОБА_1 12.11.2023 року у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Огляд був проведений у закладі охорони здоров`я, затвердженому управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації, в присутності поліцейського, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для цього, як того вимагають приписи ч.3 ст. 266 КупАП. Тож, підстав піддавати сумніву висновок КП «ДБКЛПД» ДОР від 29.11.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в апеляційного суду немає.

Що стосується посилання апелянта на те, що висновок щодо результатів медичного огляду був складений 29.11.2023 року, а протокол та рапорт поліцейським складені 18.12.2023 року, вважаю за необхідне зазначити таке.

Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Втім, за змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як у посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки хоча з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не був ознайомлений, а протокол про адміністративне правопорушення був складений за його відсутності, в суді першої інстанції адвокат Присенко О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вже за два тижні після отримання судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами справи, приймала участь разом із ОСОБА_1 в судовому засіданні, обидва мали можливість надавати свої пояснення та обгрунтовувати свою позицію, а тому порушення прав ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, й права на захист, не вбачається. А тому порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 як під час судового та апеляційного розглядів не встановлено.

Посилання апелянтки на те, що при складанні протоколу було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки йому не були роз`яснені права та обов`язки, що свідчить про порушення його права на захист, не є слушними, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_1 був ознайомлений з правами та обов`язками, що підтверджується відповідною розпискою ( а.п. 16 ). Також останній не був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та скористався правом оскаржити постанову суду першої інстанції через свого захисника.

За таких обставин вважаю, що зазначені аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, що містяться у матеріалах справи, а отже не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Також судом першої інстанції обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. А посилання захисниці на те ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом війни, має ІІІ групу інвалідності, що обмежує його можливості по пересуванню, і він вимушений використовувати автомобіль для пересування та отримання заробітку, працюючи водієм, а позбавлення права керування поставить його в дуже скрутне фінансове становище, не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки сама по собі відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2024 року - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Присенко О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко