СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5522/24
пр. № 3/759/2204/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.02.2024 приблизно о 12:35 в м. Києві по просп. Берестейському, 139, керував транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у медичному закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 000927, результат якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, виявлено каннабіноїди, чим порушив п.2.9а ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, та повідомив, що дійсно 16.02.2024 керував транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що вбчають в нього ознаки наркотичного спяніння, зпропонувавши пройти огляд на стан сп`яніння, на що він дав свою згоду та пройшов такий огляд. Звернув увагу суду на те, що від права керування його не відсторонили, матеріали справи не містять направлення до лікаря нарколога, зазначив, що повідомив лікарю наркологу про те, що він вживав напередодні наркотичний засіб марихуану, у зв`язку з тим, що розгубився.

В судовому засіданні захисник правопорушника - адвокат Рвачов О.О. просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол складено з численними порушенням, а саме: протокол складений поза межами строку його складання та за відсутності ОСОБА_1 , порушена процедура порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки висновок був складений через 6 днів після проведення огляду, не вручався ОСОБА_1 та біологічна речовина опломбована без підпису останнього, розгляд справи проводився за відсутності сторони обвинувачення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , відеозапис з боді камер працівників поліції, рапорт працівника УПП, повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції, приходить до наступних висновків.

Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 10 розділу ІІІ Інструкції Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 259 КУпАП визначено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема в поліцію.

Тобто, як вбачається із визначення вказаних норм законодавства, в діях особи, стосовно якої має бути складено протокол, мають вбачатися ознаки правопорушення, за що передбачена відповідальність, встановлена певною статтею КУпАП.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, під час спілкування із ОСОБА_1 після його зупинки, було виявлено в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. В лікарні лікар провів огляд ОСОБА_1 та первинні тести. Після чого, ОСОБА_1 здав для проведення лабораторних досліджень біологічну речовину, яка була в його присутності опечатана (13:21:45 відеозапису). Крім того, лікар повідомив ОСОБА_1 (13:21:45 відеозапису) коли буде складений висновок і коли його необхідно забрати - 22.02.2024. Працівники поліції дали для отримання висновку ОСОБА_1 час, та повідомили, що у разі вказівки у висновку про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, йому необхідно з`явитись для складання протоколу до Управління патрульної поліції - 04.03.2024, про що ОСОБА_1 було повідомлено під розписку, заперечень від останнього не надходило, щодо дати з`явлення до УПП в м. Києві.

Разом з тим, відповідно до відеозапису із нагрудної камери поліцейського, у розмові зі співробітником патрульної поліції ОСОБА_1 (12:42:37 відеозапису) повідомив про вживання ним наркотичного засобу шляхом куріння за кілька днів до події правопорушення. Також ОСОБА_1 в бесіді з лікарем наркологом (12:50:29 відеозапису) підтверджує факт вживання ним наркотичного засобу на вечірці за 5 днів до даної події.

Отже, дані зафіксовані вказаним відеозаписом свідчать про те, що огляд водія ОСОБА_1 був проведений з дотриманням встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Згідно висновку Київської міської клінічної лікарні "Соціотерапії" № 000927 від 16.02.2024 та заповненого 22.02.2024, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння виявлено (канабіноїди). Огляд проводився 16.02.2024.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 859280 від 04.03.2024, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Суд не має підстав визнавати наведені докази недопустимими, оскільки вони отримані у спосіб та за процедурою, передбаченою як Інструкцією, так і положеннями ст. 266 КУпАП.

Посилання захисника про порушення «Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгодженого директором Департаменту розвитку медичної допомоги МОЗ України не заслуговують на увагу, оскільки цей порядок є методичними рекомендаціями, а не нормативно-правовим актом, затвердженим наказом державного органу і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України.

Крім того, згідно пункту 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння вважається недійсними за порушення вимог саме цієї Інструкції, а не за порушення методичних рекомендацій в процесі відбору біологічних матеріалів у живих осіб.

Стосовно постанови Київського апеляційного суду від 08.05.2023 року, суддя не погоджується з думкою захисника про необхідність ухвалення аналогічного рішення, оскільки чинним законодавством не передбачено судового прецеденту стосовно рішень апеляційної інстанції.

Питання відсутність під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення не ґрунтується на законі, оскільки чинним КУпАП чітко визначена категорія справ, в яких участь прокурора є обов`язковою. У даному провадженні відсутні законні підстави для залучення до участі прокурора.

Посилання захисника щодо відсутності та недолучення до матеріалів справи акту медичного огляду, на підставі якого було складено висновок, суд уважає необґрунтованими та такими, що не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, адже вимогами пункту 19 Розділу ІІІ Інструкції чітко передбачено, що акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, а його долучення до протоколу про адміністративне правопорушення вимогами закону не передбачено.

Посилання ОСОБА_1 на невідсторонення його після проходження огляду на стан сп`яніння від керування транспортним засобом, жодним чином не спростовує вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. При цьому, слід взяти до уваги, що ОСОБА_1 з моменту запинки і до кінця проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння перебував поруч з працівником поліції, відеозапис вівся безперервно, а тому у в даному випадку сумніви щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, відсутні.

Що стосується доводів захисника про нероз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, то вони є безпідставними, і спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (13:23:45 відеозапису) та були забезпечені шляхом залучення захисника під час розгляду справи.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більше того, стороною захисту сам факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не оспорювався.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, вважаю, що ОСОБА_1 16.02.2024 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника та його пасажирів, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 (шістдесят) коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : О.В. Поплавська