П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/1470/24

Провадження № 3-в/638/28/24

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

13 травня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. строком на 1 рік, посилаючись на скрутне матеріальне становище, що полягає відсутності роботи, оскільки за станом здоров`я не може знайти останню, що позбавляє його можливості оплатити штраф у повному розмірі

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заяву ОСОБА_2 , дійшов такого висновку.

У відповідності до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень статтей 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами.

Суд акцентує увагу, що статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відстрочку виконання постанови слід розглядати як виняток із загального правила. Вона можлива у зв`язку з важкою хворобою особи, притягнутої до відповідальності, якщо цей факт підтверджується довідкою лікувального закладу. Допускається відстрочка у зв`язку із складними сімейними чи особистими обставинами, або у зв`язку з іншими поважними причинами, які дійсно перешкоджають негайному виконанню постанови, при наявності довідок про скрутне матеріальне становище.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи заяву про розстрочення виконання постанови, суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно частини 4 статті 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки для сплати штрафу ОСОБА_2 зазначив, що він не має змоги оплатити штраф у вказаному розмірі, при цьому жодних доказів, медичної документації, які б підтверджували доводи ОСОБА_2 стосовно незадовільного стану здоров`я, зокрема, наявність хвороби та доказів щодо майнового стану та відсутності можливості сплатити штраф суду, в тому числі відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про те, що інформація про дохід відсутня, суду не надано.

Підстави, на які посилається ОСОБА_2 для розстрочки виконання постанови суду, є недоведеними, оскільки жодними доказами неплатоспроможність заявника та незадовільний стан його здоров`я не підтверджено.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_2 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам статті 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Також, суд зазначає, розстрочка сплати судового збору законодавством України не передбачена.

Суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений права на повторне звернення з заявою про розстрочку виконання рішення.

Керуючись статтями 280, 283, 299, 301, 304, 307 КУпАП,суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення з заявою про розстрочку виконання рішення відповідно до приписів статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», статті 304 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Яковлева