Код суду 233 № 233/879/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Військової частини НОМЕР_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді сержанта із матеріального забезпечення 2 стрілецької роти, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення А7273 №9 від 05 лютого 2024 року, відповідно до якого 05 лютого 2024 року о 15 годині 00 хвилин, військовослужбовець військової служби за мобілізацією сержант ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військової служби в тимчасовому місці розташування підрозділу в АДРЕСА_2 та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, неадекватна поведінка та різький запах алкоголю і в такому стані був виявлений командиром 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_2 . Після чого, солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці щодо виявлення або спростування стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю Алконт М з пристроєм для роздруківки результатів або в закладі охорони здоров`я на що було отримано від нього відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, а саме: старшого солдата ОСОБА_3 та молодшого сержанта ОСОБА_4 .

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 26.03.2024 року о 09 год 20 хв. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, а саме телефонограмою, яку прийняв особисто, проте від нього надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 17.04.2024 року, повторно, в судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання телефонограми за номером телефону, вказаному в протоколі, яку він отримав особисто. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надавав.

До того ж, суд наголошує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості участі в розгляді справи в режимі відеоконференції або шляхом забезпечення участі у справі захисника для захисту його інтересів під час даного судового розгляду, як і не був позбавлений можливості подати відповідні письмові пояснення по суті справи.

Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.252КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст.280КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 17220КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований ст.2661КУпАП.

Згідно положень ст.2661КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, наведеним нормами встановлено певний порядок та послідовність проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а саме першочергово огляд такої особи проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), а у разі незгоди особи на проведення огляду посадовою особою або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, особа вважається такою, що відмовилася від огляду, тільки тоді, коли вона послідовно відмовилася від обох етапів огляду (спочатку відмовилася від огляду уповноваженою особою, а потім відмовилася від огляду в закладі охорони здоров`я, в тому числі взагалі відмовилася переміститися до закладу охорони здоров`я для проведення огляду).

Відповідно до п.7 ч.3 розділу VIII Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 року № 515, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

В даному випадку уповноваженою посадовою особою зазначені вимоги дотримані не були.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії А7273 №9 від 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військової служби в тимчасовому місці розташування підрозділу в АДРЕСА_2 та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Всупереч цьому, до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальними особами за складання протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акт, який би свідчив про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та відсутнє письмове направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі.

Як вбачається з письмових пояснень свідків старшого солдата ОСОБА_3 та молодшого сержанта ОСОБА_4 від 05 лютого 2024 року, які були відібрані в них заступником командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_5 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, останні зазначили, що 05.02.2024 року ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що останній відмовився.

17.04.2024 року до суду надійшли заяви від свідків старшого солдата ОСОБА_3 та молодшого сержанта ОСОБА_4 , відповідно до яких останні підтвердили надані ними письмові пояснення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту вищезазначених пояснень вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд лише у ІНФОРМАЦІЯ_3 , натомість згідно обставинами вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення вказані свідки засвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду щодо виявлення або спростування стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю Алконт М з пристроєм для роздруківки результатів або в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з рапорта командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 05.02.2024 року 05.02.2024 року о 15 год. 00 хв. сержант ОСОБА_1 перебував в с. Зоря з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, неадекватна поведінка та різький запах алкоголю при виконання обов`язків військової служби, цього ж дня ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у військовій комендатурі, на що було отримано відмову.

Проаналізувавши встановлені судом обставини, зміст протоколу гадається надуманим та таким, що базується лише на припущеннях, оскільки фактичні обставини справи не узгоджуються між собою, до того ж письмові пояснення свідків та вищезазначений рапорт, різняться за своїм змістом з обставинами, які зазначені в протоколі.

Вказані обставини свідчать про недотримання уповноваженою посадовою особою вказаних вище вимог Інструкції та норм КУпАП.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння передбаченого ст.2661КУпАП порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом, підтверджували факт того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду, суду не надано.

Зважаючи на викладене вище, дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, суд дійшов висновку про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням встановленого ст. 2661 КУпАП порядку.

Згідно ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства рф така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, не підтверджуються доказами, а тому і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, суд вважає, що його вина належним чином не доведена, достатніх доказів його вини не зібрано, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 255, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Орчелота