Справа №463/560/24
Провадження №3/463/449/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., за участі ОСОБА_1 , захисника Жовнеровича О.В., розглянувши матеріали УПП у м.Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.01.2024 о 00 год. 21 хв. на вул. Б.Хмельницького, 176 у м. Львові передав керування транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , який у м.Львові на вул. вул. Б.Хмельницького, 176 керував транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 . Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARCD № 0479 на місці зупинки транспортного засобу, що є зафіксовано на портативні відеореєстратори поліцейських; 474537, 474522, 474316. Результат алкотестера «Drager» ARCD № 0479 (тест № 3454) становить 1,63 проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винність заперечив, пояснив, що не передавав водію ОСОБА_2 , право керування транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначив, що працює охоронцем у ТОВ «Нова пошта». 11.01.2024 року у його співробітника був ювілей і вони разом з іншими колегами святкували його день народження. Забрати ОСОБА_1 зі святкування додому мала його дружина, однак, коли святкування затрималося, і він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, відмовилася його завезти додому та сказала ночувати на роботі. Тому останній був вимушений спати у своєму автомобілі «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , на передньому пасажирському сидінні. Враховуючи, що на вулиці був сильний мороз, ОСОБА_1 вирішив завести автомобіль, щоб працювала пічка і він не змерз, а після цього заснув на пасажирському сидінні у заведеному автомобілі. За показами ОСОБА_1 , прокинувся він вже під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а за кермом сидів гр. ОСОБА_2 . Крім того, як зазначив ОСОБА_1 , він був знайомий з ОСОБА_2 раніше, оскільки останній займався забезпеченням військовослужбовців гуманітарною допомогою та працював у фізичної особи-підприємця, який займається перевезенням відправлень ТОВ «Нова пошта». Вони раніше спілкувалися, а тому останній приблизно знав, в якому районі проживає ОСОБА_1 . Як зазначив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з ним день народження колеги не святкував, а побачив він його у своєму автомобілі вже під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції. На запитання, яким чином ОСОБА_2 опинився у його транспортному засобі, останній відповів йому, що хотів завести його до себе додому, однак до нього хтось зателефонував, і тому він мусив поїхати в іншому напрямку, щоб забрати якісь речі, після чого і був зупинений працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не передавав водію ОСОБА_2 право керування транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , а тому не порушував вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху, просив закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотиви та підстави закриття провадження у справі виклав у письмових запереченнях.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні засвідчив те, що в ніч на 12.01.2024, повертаючись зі сходу України, приїхав в термінал ТОВ «Нова пошта», щоб поговорити зі своїми знайомими. Вирішивши свої питання, побачив на вулиці ОСОБА_1 , який спав у заведеному автомобілі. Враховуючи, що він не мав змоги дістатися додому, а на вулиці було холодно, ОСОБА_2 вирішив скористатися автомобілем знайомого ОСОБА_1 й водночас завезти його переночувати до себе додому. Виїхавши з м. Дубляни, йому зателефонував знайомий, щоб він терміново забрав у нього приціл нічного бачення, а тому він вирішив поїхати до нього на вул. Ковельську, а вже потім до себе додому. Однак був зупинений працівниками поліції. Зазначив, що пояснив працівникам поліції, що ОСОБА_1 йому не передавав право керування транспортним засобом.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що під час зупинки транспортного засобу «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , 12.01.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обидва були у свідомому стані, спілкувалися між собою. В ході розмови останні підтвердили, що разом відпочивали та випивали. ОСОБА_1 не заперечував факт передачі права керування транспортним засобом ОСОБА_2 . Оскільки у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_2 добровільно погодився проходити тест на виявлення алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного засобу «Drager» та погодився з результатом алкотестера, який показав 1,63 проміле.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши і оцінивши докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 г ПДР, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Всупереч тому, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 567312 від 12.01.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2 , який керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Також вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Паніна Андрія, згідно якого 12.01.2024 близько 00 год 21 хв у м.Львові по вул. Б.Хмельницького, 176 у складі екіпажу Омега-012 ними було зупинено транспортний засіб «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для перевірки від час комендантської години. В ході спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Драгер, на що водій погодився проба позитивна 1,63%, та на їх пропозицію проїхати в медичний заклад для повторного огляду водій не проявив бажання. Також, було встановлено, що пасажир ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється власником тз, та передав керування гр. ОСОБА_2 , який мав при собі посвідчення водія та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Викладене в протоколі узгоджується із переглянутими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Окрім викладеного, вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які стверджували, що в ході розмови ОСОБА_1 підтвердив факт передачі транспортного засобу ОСОБА_2 та те, що вони випивали та відпочивали разом.

Ці покази не викликають сумніву у їх правдивості, оскільки пояснення були відібрані безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, примусу з боку працівників поліції не було.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу того, що ОСОБА_1 спав у транспортному засобі та не знав, що ОСОБА_2 почав керувати транспортним засобом суд сприймає критично, оскільки з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує передачу права керування транспортним засобом. Тобто, їх пояснення направлені на уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Більше того, з оглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (Диск №2 Clip 15) вбачається, що на запитання працівника поліції: «Ви вживали алкогольні напої?» ОСОБА_2 відповів: «Насправді, випили на двох пляшку вина», а на запитання працівника поліції (Диск №2 Clip 16) ОСОБА_1 «Як ви передали йому машину?» останній відповів: «Я ніколи не думав … що може бути (нерозбірливо)». Так, з оглянутих відеозаписів вбачається, що на початковому етапі після зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечив факт передачі транспортного засобу ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, а вже в подальшому заперечував обізнаність про факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , однак при цьому не заперечував факту передачі керування транспортним засобом та не надавав пояснень щодо обставин, які він зазначав у судовому засіданні.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що цифровий показник алкоголю в крові ОСОБА_2 становив 1,63 % проміле, що у вісім разів перевищує дозволену кількість алкоголю в крові та відповідає візуально явним ознакам алкогольного сп`яніння.

Результатом алкотестера «Drager» (тест №3454, прилад ARCD № 0479), який додано до протоколу про адміністративне правопорушення стверджується, що цифровий показник алкоголю в крові ОСОБА_2 становив 1,63 проміле (а.с. 1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів приладу «Drager» ARCD № 0479, вбачається, що ОСОБА_2 на місці події був згоден із результатами огляду на стан сп`яніння, що підтверджується його власноручним підписом (а.с. 5). Крім того, зазначені обставини підтверджується даними відеозапису нагрудних камер поліцейських про обставини вчинення й оформлення правопорушення.

В п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони спільно вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

Доводи про те, що ОСОБА_2 без його згоди заволодів транспортним засобом спростовуються поясненнями, наданими працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу самим ОСОБА_1 . Інших доказів, які б свідчили про необізнаність останнього за вказаним фактом суду не надано.

Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. г ПДР, а тому в його діях є ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення вказаної норми тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв та інших осіб.

Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водій»: керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП лише штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 130, 284, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору у справі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мармаш В.Я.