Справа № 758/2914/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №642072 від 24.02.2024, складеним відносно ОСОБА_1 , останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: керуючи 24.02.2024 о 17 год. 09 хв. по проспекту Георгія Гонгадзе, 20 у м. Києві транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам пунктів 2.3.б), 9.9., 15.14. Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, здійснив вимушену зупинку та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, внаслідок чого транспортний засіб «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду нього, здійснив із ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №642071 від 24.02.2024, складеним відносно ОСОБА_2 , останній, керуючи 24.02.2024 о 17 год. 09 хв. по проспекту Георгія Гонгадзе, 20 у м. Києві транспортним засобом «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду та вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив пункти 2.3.б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ханов А.О. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема, він зазначив, що зупинка, яку здійснив ОСОБА_1 , рухаючись попереду автомобіля ОСОБА_2 , була викликана наявністю перед виїздом на головну дорогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а також тим, що саме тоді перед його автомобілем з`явився пішохід, який переходив дорогу, що підтверджується відеозаписом із відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 . При цьому будь-яких інших порушень ПДР України ОСОБА_1 не допускав.

ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника.

ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також не визнав, вказуючи на те, що жодних порушень ПДР він не вчиняв, а ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , який спочатку не надав перевагу йому при зустрічному русі, а відтак допустив безпричинне різке гальмування, внаслідок чого він, рухаючись вже позаду автомобіля ОСОБА_1 , не зміг уникнути зіткнення з ним.

Заслухавши пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, захисника та свідків, дослідивши в сукупності усі наявні в матеріалах справи докази, у тому числі оглянувши відеозапис з відеореєстратора автомобіля, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено протоколи про вчинення ними обома правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №642072, складеного відносно ОСОБА_1 , у ньому зазначено порушення останнім вимог пунктів 2.3.б), 9.9., 15.14. ПДР України, що призвело до настання ДТП.

Надаючи правову оцінку такому протоколу, суд виходить із того, що склад правопорушення, зазначеного у ньому, матиме місце за одночасного порушення водієм вказаних пунктів Правил у їх сукупності.

Згідно з п.2.3.б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, в обов`язок водія перед виїздом покладається перевірка справності та комплектності транспортного засобу, а також стеження за технічним станом відповідного засобу, а в разі здійснення вимушеної зупинки - довести наявність підстав для неї.

Пунктом 15.14. ПДР України визначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Таким чином, вказаним пунктом Правил визначено поведінку водія у разі його вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено.

Правила зупинки і стоянки транспортних засобів визначені Розділом 15 ПДР України.

Зокрема, пунктом 15.9 Правил передбачено, що зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Разом із цим, у протоколі не зазначено, у якому саме забороненому місці водій ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку.

При цьому суд також враховує, що окреме визначення поняття «вимушена зупинка» міститься у п. 1.10 ПДР України, згідно з яким вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Порушення ОСОБА_1 вказаного підпункту ПДР України у протоколі не зазначено.

Наведене свідчить про неправильність кваліфікації дій водія у даному випадку, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за порушення п.15.14. ПДР України відсутні.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 04.06.2020 у справі №524/10050/16-а.

Щодо вказаного у протоколі порушення ОСОБА_1 пункту 9.9. Правил суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту ПДР України, пунктом 9.9 визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:

а) у разі вимушеної зупинки на дорозі;

б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами;

г) на механічному транспортному засобі, що буксирується;

ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком «Діти», що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки;

д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі;

е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, вказаний пункт містить сім окремих підпунктів, які чітко визначають випадки, коли водій має увімкнути аварійну світлову сигналізацію.

Разом із цим, який саме із зазначених вище підпунктів порушив водій ОСОБА_1 , у складеному відносно нього протоколі не зазначено.

Як встановлено судом із пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, ОСОБА_1 здійснив різке гальмування, рухаючись до виїзду другорядної дороги на головну. Таке гальмування супроводжувалося різким, характерним звуком шин.

Із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також встановлено, що перед виїздом на головну дорогу, у місці, де сталася пригода, встановлені дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу» та 4.2 «Рух праворуч».

Будь-які інші дорожні знаки, у тому числі заборонні знаки, у вказаному місці відсутні.

Разом із цим, як встановлено судом із наявного в матеріалах справи відеозапису, у той час, коли автомобіль «Subaru Legacy» під`їжджав до виїзду на головну дорогу, назустріч йому з лівого його боку з головної дороги з`їхав інший автомобіль білого кольору, для уникнення зіткнення із яким водій «Subaru Legacy» і міг застосувати гальмування.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3.б), 9.9., 15.14. ПДР, як про це зазначено у складеному відносно нього протоколі серії ААД №642072 від 24.02.2024, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на наведене, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на вчинення ним вказаного правопорушення.

Судом також встановлено, що у той час, коли автомобіль «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 різко загальмував, позаду нього рухався автомобіль «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 , зазначено, що він порушив пункти 2.3.б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Legacy», а отже, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи наявність складу вказаного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , суд керується наступним.

Згідно з п.12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зміст пункту 2.3.б) ПДР України судом наведено вище.

Водночас, судом також враховується, що відповідно до п.1.10. ПДР України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Як встановлено судом із наведених вище доказів у їх сукупності, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, діяв з урахуванням дорожньої обстановки, що склалася на той час, та вжив усіх можливих заходів з метою недопущення ДТП.

Так, із пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також із пояснень самого ОСОБА_2 судом з`ясовано, що останній двічі подавав звукові сигнали автомобілем з метою попередження водія автомобіля «Subaru Legacy», який рухався попереду нього, щодо можливого порушення ним ПДР. Після першого гальмування автомобіля «Subaru Legacy» водій ОСОБА_2 продовжив рух позаду нього, дотримуючись дистанції, яка дозволяла такий рух. Водночас, після того, як автомобіль «Subaru Legacy» загальмував вдруге, ОСОБА_2 не зміг уникнути зіткнення із ним, оскільки такі дії водія вказаного автомобіля були непередбачуваними.

З огляду на це, суд вважає, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , за обставин, зазначених у протоколі серії ААД №642071 від 24.02.2024, не допустив порушень ПДР України, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи усе наведене вище, суд доходить до переконання про відсутність як в діях ОСОБА_1 , так і в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення їх обох до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя Олена КОВБАСЮК