Номер провадження: 33/813/1077/24
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченко Максима Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 649336 від 03 листопада 2023 року вбачається, що 3 листопада 2023 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за обставинами того, що 03 листопада 2023 року о 00.45 годині в м. Одесі, по вул. Балківській, 14/1, ОСОБА_1 керував низькошвидкісним електричним транспортним засобом - електросамокатом «Сrosser» без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. ст.130 КУпАП. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад АRLМ-0427, що підтверджується тестом від 03 листопада 2023 року № 754, кількісний показник склав 1,94 % проміле.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокатШевченко М.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/20139/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається з моменту розмови поліцейського з декількома особами які стоять, серед яких також знаходиться ОСОБА_1 . тобто запис з нагрудної відеокамери не містить в собі жодних відображень щодо руху ОСОБА_1 на самокаті.

Крім того на протязі відеозапису чутно, що поліцейський не одноразово вказує на те, що він не зупиняв ОСОБА_1 та не бачив як він рухався на самокаті.

Посилались на те, що протокол в графі «свідки чи потерпілі» містить в собі запис « ОСОБА_2 », при цьому відсутній підпис вказаної особи у протоколі. Матеріали справи містять в собі пояснення за підписом ОСОБА_3 з датою їй складання 03.11.2023р.. Відповідно до складеного вони записані зі слів ОСОБА_3 поліцейським ОСОБА_4 тобто тією самою особою якою складено протокол.

Зазначали, що відеозапис не містить в собі відображення моменту отримання вказаних пояснень, а також відеозапис містить в собі відображення, що такі пояснення не відбирались на місці потенційної зупинки ОСОБА_5 .

Крім того, звертаю увагу суду, що протокол містить відомості про пояснення особи на ім? ОСОБА_6 , а самі пояснення нібито надані від ОСОБА_7 , що нівелює надані документи як докази як такі.

Тобто матеріали справи не містять в собі належних, підтверджених доказами, відомостей щодо скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 130 КУПАП оскільки відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння чого ОСОБА_1 вчинено не було.

Судом першої інстанції було ініційовано виклик особи зазначеної у поясненнях доданих до протоколу, однак не одноразові виклики шляхом надіслання повістки та смс були проігноровані вказаною особою. Тобто суд першої інстанції, сам ініціювавши виклик свідка, піддав сумніву обставини викладені в протоколі, при цьому не отримавши їх спростування чи підтвердження все одно схилився на сторону притягнення особи до відповідальності порушивши загальний принцип презумпції невинуватості.

Зазначали, що порядком складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено, що він повинен бути складений на місці адміністративного правопорушення, при цьому відповідно до наданого відеозапису цього зроблено не було, ОСОБА_1 був доставлений до відділку поліції жодних обставин які б вказували на неможливість складання протоколу на місці вчинення правопорушення (якщо таке б мало місце) до суду та до протоколу не надано.

Вважали, що відповідальність за статтею 130 КУПАП наступає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп?яніння, при цьому ПДР не містять в собі визначення самокату як транспортного засобу на відміну від автомобіля, мотоцикла та до прикладу велосипеда. При цьому ОСОБА_1 не рухався на самокаті по проїзній частині, а лише котив його.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №534106 від 15.08.2023 року, в якому викладені час, місце та суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 15.08.2023 року, відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає такий висновок поспішним та за необхідне зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 649336 від 03 листопада 2023 року.що 03 листопада 2023 року о 00.45 годині в м. Одесі, по вул. Балківській, 14/1, ОСОБА_1 керував низькошвидкісним електричним транспортним засобом - електросамокатом «Сrosser» без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. ст.130 КУпАП. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад АRLМ-0427, що підтверджується тестом від 03 листопада 2023 року № 754, кількісний показник склав 1,94 % проміле.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в якості додатків до протоколу було долучено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції 471333,473733 котрі в свою чергу, повинні повністю фіксувати та в подальшому відтворювати події, що відбувалися в день складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки низькошвідкісного електричного самокату під керуванням останнього та закінчуючи складення відповідного протоколу, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає саме за керування низькошвідкісним електричним самокатом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучені до матеріалів справи диски, апеляційний судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції здійснюють перевірку документів останнього та в подальшому фіксує пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду та складення відповідних адміністративних матеріалів. Проте, ні самого моменту зупинки низькошвідкісного електричного самокату під керуванням ОСОБА_1 , ні безпосередньо фіксування керування даним низькошвідкісним електричним самокатом зазначений відеозапис, на який посилається суд першої інстанції, не містить, а тому, враховуючи заперечення апелянта щодо не перебування за кермом низькошвідкісного електричного самокату в день складення протоколу, позиція захисту підтверджується відсунтістю таких доказів за матеріалами справи.

Враховуючи, що апелянтом спростовується саме факт керування низькошвідкісним електричним самокатом та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 03 листопада 2023 року, відсутність інших доказів та показань сторони обвинувачення та ухилення від підтримання державного обвинувачення прокурором, що позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протокол вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП, керування у стані алкогольного сп`яніння низькошвідкісним електричним самокатом .

До того ж апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_3 є неуповноваженою особою на здійснення передбачених ЗУ Про Національну поліцію функціональних обов`язків, надані пояснення ОСОБА_3 в сукупності з іншими доказами не підтверджено належним чином та має суперечливий характер, так як останній залучений до співпраці з поліцейськими задля забезпечення громадського порядку, у зв`язку з чим його дії несуть упереджувальний характер.

Апеляційний суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Отже, з метою перевірки доводів апеляції щодо встановлення факту керування особи транспортним засобом, та відповідності складеного протоколу до вимог Інструкції, апеляційним судом було вжиті усі можливі заходи для усунення наявних суперечностей і перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте додаткових доказів обвинувачення суду не надано, що унеможливлює усунути наведені суперечності.

Оцінюючи інші докази, які судом покладені в основу оскаржуваного судового рішення наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та направлення, апеляційний суд дійшов висновку, що дані докази складені працівниками поліції і інших доказів в підтвердження викладених в протоколі обставин щодо керування т.з. до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Тобто, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 низькошвідкісним електричним самокатом 03 листопада 2023 року о 00:45 год, матеріали справи не містять.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Зазначені обставини додатково свідчать про те, що суд першої інстанції поверхово і без наявності належних об`єктивних доказів визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що письмові докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколі та встановлених судом, оскільки сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відеозапис, який суд визнав належним та допустимим не містить факту керування, не можуть бути безумовним доказом вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколі та в оскаржуваній постанові суду.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 29 квітня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький