Справа №: 302/331/24 Провадження № 3/302/157/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 рокусмт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника фахівця у галузі права ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднаний адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 341267 від 14.03.2024 року, протокол серії ВАВ № 944161 від 14.03.2024 року), які надійшли з Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Розтока Міжгірського району Закарпатської області, працюючого фізичною-особою підприємцем, одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , м.т. НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

14.03.2024 року о 14 годині 20 хвилин, рухаючись в смт.Міжгір`я по вул.Туряниці, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 14.03.2024 року о 15 годині 30 хвилин, в смт.Міжгір`я по вул.Туряниці, ОСОБА_1 , під час оформлення відносно нього адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУПАП, намагався вирвати від працівників поліції бланкову продукцію, яка була заповнена відносно нього, на прохання працівників поліції припинити протиправні дії не реагував, поводився все більше агресивніше, а саме: чіплявся за формений одяг та висловлювався нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Та своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючими ознаками якого є: злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В судовому засіданні 12.04.2024 року за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допущено до участі у справі в якості захисника ОСОБА_1 - фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги - ОСОБА_2 , та який діє за довіреністю, нотаріально посвідченою 03.04.2024 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Бигаса Ю.Ю., дипломом спеціаліста серії НОМЕР_4 від 20.06.2003 року за спеціальністю «правознавство», оригінали яких надані представником та оглянуті судом в судовому засіданні.

Постановою від 12.04.2024 року за клопотанням представника ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження справу про адміністративні правопорушення №302/356/24 (номер провадження №3/302/174/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП зі справою про адміністративні правопорушення № 302/331/24 (номер провадження №3/302/157/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер справи № 302/331/24 (провадження № 3/302/157/24).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, заперечує та в судовому засіданні пояснив, що 14.03.2024 року він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121» держномер НОМЕР_3 та рухаючись по вулиці Туряниці в смт.Міжгір`я, побачив у дзеркало заднього виду службовий автомобіль патрульної поліції, на якому були увімкнуті проблискові маячки, після чого він зупинив свій автомобіль на узбіччі дороги. Коли до нього підійшов працівник поліції, то він повідомив, що причиною зупинки було керування автомобілем з непристебнутим ременем безпеки. Далі, коли він вийшов з автомобіля, працівник поліції озвучив, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що він заперечив повідомив, що спиртні напої не вживав. Йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився, так як не виживав алкогольні напої та не вважав за потрібне проходити будь-якого тестування. На місці зупинки транспортного засобу відносно нього винесли постанову, за якою наклали штраф в сумі 510 грн., та копію якої йому вручено не було. Потім приїхав його батько ОСОБА_5 , щоб забрати автомобіль, яким він керував та стояв на узбіччі. На вимогу працівників поліції його батько ОСОБА_5 щось писав на капоті автомобіля. Та коли він це побачив, відразу підійшов до батька, бо хотів подивитися, які документи він підписує, однак працівники поліції перешкоджали йому в цьому, відштовхували від батька. При цьому, він не пригадує, щоб йому якісь вимоги пред`являлися працівниками поліції, ніяких документів він не виривав, будь-яких протиправних дій не вчиняв, на адресу працівників поліції нецензурними словами не висловлювався та не хапав їх за формений одяг. До нього безпричинно були застосовані кайданки, потім посадили в службовий автомобіль та відвезли до відділення поліції для надання пояснень. Перебуваючи у відділенні поліції, йому стало погано у зв`язку з емоційними хвилюваннями, викликали швидку допомогу, відвезли до Міжгірської районної лікарні, яка знаходиться неподалік. Там йому поміряли артеріальний тиск та запропонували пройти медичне освідування на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, однак він відмовився. Медичний висновок йому не вручали, лише ознайомили. Підтримує клопотання представника про закриття провадження у справі. Вважає, що в його діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП та просить провадження закрити за підставами, які викладені у клопотанні представника.

Захисник ОСОБА_1 фахівець у галузі права ОСОБА_2 в судовому засіданні зауважив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції грубо порушені вимоги чинного законодавства, не були дотримані вимоги ст.266 КУпАП, яка передбачає присутність двох свідків під час відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, також наявні чисельні порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, не відповідають дійсним обставинам, та в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення його підзахисним ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП. Посилаючись на підстави та обґрунтування, наведені ним у поданому запереченні, захисник (представник) просить закрити провадження у даній об`єднаній справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статті 185 КУпАП.

Повно та всебічно вивчивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення № 302/331/24, вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника фахівця у галузі права ОСОБА_2 , відтворивши в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду носії інформації у виді DVD-R із наявними на них відеозаписами та, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованих правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження у досліджених судом доказах та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 341267 від 14.03.2024 року, складеним інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Мотичка І.М., згідно якого ОСОБА_1 о 14 годині 20 хвилин 14.03.2024 року, рухаючись по вул.Туряниці в смт.Міжгір`я, керував автомобілем марки «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2);

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеним інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Мотичка І.М., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та в Акті зазначено що здійснюється відеофаксація нагрудної бодікамери (а.с.5);

- направленням від 14.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до медичного закладу КНП ЛПП «Міжгірська районна лікарня» на визначення ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.6);

- постановою серії ЕНА № 1656391 від 14.03.2024 року, винесеною інспектором відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Мотичка І.М., згідно якої о 14-23 год. 14.03.2024 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул.Туряниці в смт.Міжгір`я, не пристебнувся паском безпеки, чим порушив вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху та ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Дана постанова на теперішній час не скасована (а.с.4);

- розпискою від 14.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язується доставити автомобіль «ВАЗ-2121» держномер НОМЕР_3 , який належить його сину ОСОБА_1 , по місцю його проживання за вищевказаною адресою (а.с.7);

- носієм інформації у виді DVD-R диску із відеозаписом подій, який безпосередньо був відтворений в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника фахівця у галузі права ОСОБА_2 та на відтвореному відеозаписі відображено події, які мали місце у денний час доби 14.03.2024 року за участю водія транспортного засобу «ВАЗ 212140» ОСОБА_1 , та у хронологічній послідовності зафіксована подія, під час якої поліцейські зупинили водія ОСОБА_1 , в подальшому наявна розмова та спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції з приводу причин зупинки та в подальшому складання відносно нього постанови про накладення штрафу за ст..121 КУпАП щодо керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки та копію цієї постанови ОСОБА_1 кладе у кишеню своєї куртки. Будь-яких заперечень з приводу неправомірної зупинки автомобіля не висловлює. При цьому від ОСОБА_1 надходять в адресу працівника поліції неодноразові благання та умовляння не складати протокол про адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним про яке саме правопорушення йде мова, що безпосередньо доводилося до відома ОСОБА_1 працівником поліції та повідомлялося про наявні ознаки алкогольного сп`яніння, також вбачається з відеозапису подій навмисне затягування часу зі сторони ОСОБА_1 для вирішення якихось своїх питань. При цьому неодноразові пропозиції працівника поліції пройти тестування щодо визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 ігнорує, фактично від проходження тесту на місці зупинки автомобіля відмовився, про що працівником складається протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`яснюється його суть. На пропозицію отримати примірник протоколу, надати пояснення, ОСОБА_1 відмовляється (а.с..8).

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 944161 від 14.03.2024, складеним поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Криванич В.І., згідно якого ОСОБА_1 о 15 годині 30 хвилин, в смт.Міжгір`я по вул.Туряниці, під час оформлення відносно нього адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУПАП, намагався вирвати від працівників поліції бланкову продукцію, яка була заповнена відносно нього, на прохання працівників поліції припинити протиправні дії не реагував, поводився все більше агресивніше, а саме: чіплявся за формений одяг та висловлювався нецензурними словами, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції (а.с.60);

- протоколом серії АЗ № 183048 від 14.03.2024 року про адміністративне затримання, складеним поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Сідей Є.В. про те, що ОСОБА_1 доставлений у службове приміщення відділення поліції № 2 Хустського РУП о 15 год. 25 хв. 14.03.2024 року у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбачено ст.185 КУпАП та про місце перебування затриманого повідомлено батька ОСОБА_5 . Звільнений ОСОБА_1 , о 16-40 14.03.2024 у зв`язку із закінченням оформлення адміністративних матеріалів (а.с.62);

- висновком КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» за № 26 від 14.03.2024 року лікаря ОСОБА_6 , щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 о 16-45 год. 14.03.2024 року вприсутності працівника пооліції ОСОБА_7 від медичного обстеження на стан сп`яніння відмовився (а.с.64);

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Мондрич І.І. від 14.03.2024 року, з якого вбачається, що під час чергування у добовому наряді спільно з поліцейським ОСОБА_8 , близько о 14-30 год.зателефонував інший наряд та попросив допомоги при оформленні адміністративних матеріалів по вул.Туряниці в смт.Міжгір`я. Прибувши на місце, побачили працівників поліції ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , а також гр. ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та з приводу чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», але вищевказаний громадянин не давав чітку відповідь та намагався піти з місця події. Після чого ОСОБА_1 , було роз`яснено, що він своїми діями не виконує законну вимоги працівника поліції при оформленні адміністративного матеріалу та це буде розглядатися як відмова від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху. У відповідь ОСОБА_1 , висловлював нецензурні слова на адресу працівників поліції та поводив себе агресивно, чіплявся за формений одяг, на зауваження поліцейських не реагував. Після чого ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складений адмінпротокол за ч.1 ст.130 КУпАП та після оформлення даного бланку ОСОБА_1 було ознайомлено, а саме прочитано вголос, оскільки останній відмовлявся ознайомлюватися зі змістом протоколу та ставити свій підпис про ознайомлення. Почувши зміст зачитаного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно та погрожував, що дані бланки, складені відносно нього, буде знищено. Також на місце складання адмінматеріалу приїхав ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_1 та повідомив, що він забере додому автомобіль «ВАЗ-2121», яким керував його син, оскільки він відсторонений від керування транспортним засобом у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 , почав писати розписку, що зобов`язується доставити автомобіль по місцю проживання свого сина і в цей момент до капота службового автомобіля підійшов ОСОБА_1 , та почав виривати бланкову продукцію від працівників поліції, яка знаходилася на капоті поліцейського транспортного засобу «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_5 та намагався знищити її, а саме порвати. Після чого ОСОБА_1 , було повідомлено про припинення протиправної поведінки та у разі невиконання законної вимоги працівника поліції відносно вищевказаного громадянина буде застосовано фізичну силу та спецзасоби відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», однак останній, на неодноразові зауваження та попередження працівників поліції не реагував та не припиняв свої протиправні дії. А тому після попередження ОСОБА_1 відносно нього було застосовано фізичну силу загиб руки за спину, згідно ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» та доставлено до адміністративної будівлі відділення поліції № 2, що за адресою: смт.Міжгір`я вул.Возз`єднання, 1 для оформлення адміністративних матеріалів та повідомлено правову допомогу. В результаті застосування фізичної сили та спецзасобів ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та матеріальних збитків не отримав (а.с.65-67);

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Мотичка І.М. від 14.02.2024 року (а.с.68);

- рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Герба І.М. від 14.02.2024 року (а.с.69);

- носієм інформації у виді DVD-R диску, який відтворений в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду, зокрема: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника фахівця у галузі права ОСОБА_2 , та з якого також вбачається відображення подій, які мали місце у денний час доби 14.03.2024 року за участю водія транспортного засобу «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 , який спілкується з працівником поліції з приводу складання відносно нього протоколу, при цьому висловлює неодноразові благання та умовляння працівника поліції не складати протокол. Також відображено, як ОСОБА_1 підходить до службового автомобіля, біля якого стоять двоє працівників поліції та батько ОСОБА_1 , який оформлює розписку про зобов`язання доставити автомобіль, яким керував його син, за місцем проживання останнього. Та у цей час ОСОБА_1 починає втручатися у роботу працівників поліції по збору матеріалів про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП, вириває папери, які знаходяться на капоті вказаного автомобіля, на вимогу працівників поліції припинити протиправні дії, не реагує, у зв`язку з чим, до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу. В подальшому на відеозаписі вбачаються неодноразові вмовляння та благання працівників поліції не складати відносно нього протокол, та необхідність вирішення цього питання іншим шляхом, на що працівник поліції в категоричній формі просить надати чітку відповідь чи буде ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проходити тест на алкоголь за допомогою газоаналізатора, чи відмовляється, при цьому роз`яснені наслідки відмови, на що ОСОБА_1 такі вимоги працівника поліції при виконанні ним службових повноважень ігнорує, в ході розмови з працівником поліції неодноразово чіпляється за його формений одяг, в подальшому допускає образливі висловлювання, нецензурну лексику на адресу працівників поліції, всіляко іх принижуючи (а.с.71).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні 14.03.2024 року, спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, які є послідовними, взаємопов`язаними та такими, що не суперечать одне одному.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (в редакції станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) (далі за змістом Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п.7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частина 4 ст.266 КУпАП передбачає огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п.2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Отже, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення (доопрацювання) суддя не вбачає та вважає, що судом застосовані всі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно п.7 постанови Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане правопорушення передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі мають бути законодавчо обґрунтовані.

Відтвореним у повному обсязі відеозаписом в судовому засіданні вбачається, що на наявних у справі відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 виривав документи під час заповнення його батьком ОСОБА_5 розписки про зобов`язання доставити автомобіль за місцем проживання ОСОБА_1 , також неодноразові чіпляння за формений одяг працівника поліції під час виконання ним службових обов`язків та з`ясування позиції водія ОСОБА_11 щодо проходження ним на місці зупинки тесту на стан алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження тесту, на що ОСОБА_11 , взагалі не реагував, намагався залишити місце події, тягнув час постійними телефонними розмовами, вимушував працівників поліції чекати, намагався про щось з ними домовлятися, на чисельні зауваження працівників поліції припинити протиправні дії, не реагував, поводився зухвало, висловлював нецензурну лексику на адресу працівників поліції, всіляко принижуючи їх.

Дослідивши обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, наявні у справі докази, відтворені в судовому засіданні відеозаписи подій за участю ОСОБА_1 , суд вважає, що умисні дії ОСОБА_1 свідчать про його злісну непокору законним вимогам працівників поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків, а отже наявний склад вищевказаного правопорушення.

Відтвореним в судовому засіданні відеозаписом зафіксовано події, при яких на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чи, якщо не довіряє, може проїхати у найближчий медичний заклад, при цьому працівник поліції зазначає ознаки такого стану сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 фактично відмовляється від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, який знаходиться на капоті службового автомобіля та їхати безпосередньо до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , також відмовився, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання представника ОСОБА_2 на порушення такого порядку є безпідставними.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня, дієздатна особа, не міг не усвідомлювати обов`язковість вимог працівників поліції, зокрема вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які ґрунтуються на приписах пункту 2.5. Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху, повинен бути з ними ознайомлений.

Під час розгляду даної об`єднаної справи, судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_12 були упереджені при складанні адміністративних протоколів відносно ОСОБА_1 . При цьому суд зазначає, що будь-яких зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень, заперечень, скарг ОСОБА_1 з приводу незаконних, на його думку, дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять, та такі не подавалися, про що було безпосередньо зазначено в судовому засіданні ОСОБА_1 , та незгода з діями працівників поліції була висловлена ОСОБА_1 лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати як спосіб захисту останнього.

При цьому, ОСОБА_1 та стороною захисту не надано жодних відомостей щодо його звернень із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи сторони захисту в цій частині суд також відхиляє.

При цьому суд наголошує, що вказаним поліцейським ОСОБА_9 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №341267 від 14.03.2024 року складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, сам факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП України.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що після неодноразових пропозицій працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, що і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 341267 від 14.03.2024 року.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

При цьому доводи сторони захисту щодо порушення поліцейським чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсутністю двох свідків, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд зазначає, що 16.02.2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч.2 ст.266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Слід також зазначити, що Закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст.266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції №1452/735 наразі суперечать положенням ст.266 КУпАП, а отже не підлягають застосуванню в цій частині.

Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст.266 КУпАП до внесення змін.

На думку суду, наразі положення ст.266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в Інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у повному обсязі в ході судового розгляду даної справи відеозаписом подій від 14.03.2024 року, відповідно до якого вбачається, що працівники поліції, зупинивши транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , запропонували водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, та на вказану пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Та, відповідно, ОСОБА_1 не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до оформленого поліцейським направлення.

При цьому, суд враховує, що згідно п.1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: поведінку, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що безпосередньо вбачається з відтвореного в судовому засіданні відеозапису за подіями, які мали місце 14.03.2024 року.

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що необхідність проходження особою, на вимогу поліцейського, огляду на стан сп`яніння жодним чином не пов`язане з причиною зупинки транспортного засобу під її керуванням. Також суд бере до уваги і те, що факт керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані у протоколах про адміністративні правопорушення час та місці не оспорюється.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, відеофіксацією подій, які мали місце 14.03.2024 та які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість поліцейського ОСОБА_9 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341267 від 14.03.2024 року, судом не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП.

Так, в протоколах про адміністративні правопорушення працівниками поліції зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протоколи про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП в діях ОСОБА_1 під час судового розгляду справи не встановлені і такі ним не надані, а відтак судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про його винність у вчиненні адміністративних правопорушень, що ставились йому за провину.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Та за загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладені в ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу положень ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного, який свою вину не визнав, у скоєному не розкаявся, а також ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив ряд суспільно-небезпечних, грубих адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, та дані правопорушення відносяться до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час працює, є суб`єктом підприємницької діяльності, за видом діяльності: вантажоперевезення, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, у ОСОБА_1 наявні стійкі соціальні зв`язки: одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, при цьому на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_1 не перебуває, особою з інвалідністю не являється, є помічником фізичної дієздатної особи - батька ОСОБА_5 1947 року народження .що вбачається з посвідчення за № 160 Міжгірської селищної ради (а.с.111) за місцем проживання ОСОБА_1 характериуєься позитивно, що вбачається з наданою представником характеристики № 520 від 05.04.2024 року, виданої Міжгірською селищною радою (а.с.108), та враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , його вік, а також матеріальний та сімейний стан, наявність постійного місця робот, сталих соціальних зв`язків, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення із застосуванням статті 36 КУпАП, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, а також застоссуати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вид позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.13,31,33,40-1,130 ч.1,185, 276,279,280,283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_13 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_13 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: Отримувач - ГУК у Закарпатській області/Закарпатська обл. 21081300, , рахунок - UA0007001, Банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО Закарпатської області