ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/714/24 Справа № 197/815/23 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю прокурора Боровкова А.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Губара А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 605,60 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 25.11.2022 на пленарному засіданні 18 сессії Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , будучи депутатом сільради, перебуваючи на посаді секретаря, взяла участь у розгляді питання «Про преміювання Новолатівського сільського голови у 2023 році» проголосувавши «ЗА». Під час розгляду справи, заслухавши пояснення свідків та вивчивши письмові матеріали у справі, суд констатував наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 , зумовленого особистими, дружніми стосунками, що склались між нею та головою Новолатівської сільської ради ОСОБА_2 , про який ОСОБА_1 на пленарному засіданні сесії публічно не повідомила. Таким чином, в діях ОСОБА_1 встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме -неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

На вказане рішення захисник - адвокат Губар А.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Автор апеляції зазначає, що судом докази у справі досліджено з порушенням норм процесуального законодавства, зокрема допитано свідків, свідчення яких не були покладені в основу адміністративного протоколу, складеного уповноваженою особою. Обґрунтування рішення суду зводиться лише до загального висновку про наявність особистих дружніх відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без розкриття в рішенні змісту обставин. Рішення ґрунтується на припущеннях щодо наявності дружніх стосунків такого ступеню, що зумовлює виникнення реального конфлікту інтересів.

Перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року секретаря Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської VIIІ скликання ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки остання, у порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», публічно не повідомила колегіальний орган в особі Новолатівської сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів на пленарному засіданні 18 сесії Новолатівської сільської ради VIIІ скликання під час розгляду 25.11.2022 питання порядку денного № 11 «Про преміювання Новолатівського сільського голови у 2023 році»,з яким у неї наявні особисті, дружні стосунки, крім того, проголосувала «ЗА» при розгляді вказаного питання,чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією,відповідальність за яке передбачена частинами 1 та 2 ст.172-7КУпАП.

Вказане рішення ґрунтується на показаннях свідків, допитаних під час судового засідання, вивчених письмових матеріалах.

Рішення суду першої інстанції повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Так, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 результати обшуку проведеного в її квартирі в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки обшук був проведений 18.05.2023 року, тобто після проведення сесії Новолатівської сільської ради (25.11.2022 р.) та жодного відношення до інкримінованого адміністративного правопорушення не має.

Крім того, в ході його проведення, жодних об`єктивних доказів особистих стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить, зокрема особистих речей, предметів гігієни та таке інше.

Також, як правильно встановив суд, покази свідків в більшості складаються з показань чужих слів та випадкових зустрічей (показання свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ). З тих же підстав, суд не прийняв покази свідка ОСОБА_6 , оскільки останній не ідентіфікував особу "чоловіка " ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .. Фактично вказані свідчення не дають чіткого та категоричного переконання про характер взаємовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Фактично в обґрунтування доведеності вини Дичик суд першої інстанції поклав факт її спільної поїздки з ОСОБА_2 та свідчення свідка ОСОБА_7 ..

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції є передчасним та спростовується поясненнями свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 , в суді першої інстанції пояснила, восени 2022 року вони з ОСОБА_2 виїздили за кордон через Західну Україну. Жир запропонувала ОСОБА_9 разом поїхати до Західної України, оскільки син ОСОБА_9 знаходився там. При подальшому спілкуванні з ОСОБА_9 , Жир дізналась про її подорож до Угорщини. Згодом ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_9 , на зворотньому шляху забрати їх з сином, на що отримала згоду. Коли ОСОБА_11 повертався з Німеччини, він забрав колегу ОСОБА_9 з сином в Угорщині, та вони разом пересікли кордон з Україною. При спільній подорожі вона не бачила між ОСОБА_2 і ОСОБА_12 будь яких близьких відносин.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що спільна поїздка Дичик, її сина, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчать лише про наявність факту спільної поїздки на автомобілі останнього, що об`єктивно не може бути розцінене як щось більше, ніж взаємодопомога колезі у подорожі в одному напрямку, зокрема в умовах повномасштабної війни в Україні.

До вільного тлумачення поняття позаслужбових стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може відноситися доброзичливе ставлення до колеги та допомога дістатися до місця проживання дитини Дичик в зручний спосіб, тим більше, що він на автомобілі їхав в тому ж напрямку.

Разом з тим, пояснення свідка ОСОБА_7 спростовуються показами самої Дичик, яка категорично заперечували факт наявності таких стосунків, а суд першої інстанції наведені протиріччя під час судового розгляду не усунув, тому на думку апеляційного суду його покази також не можуть беззаперечно свідчить про факт особистих стосунків Дичик та Зубрія.

Таким чином фактично, матеріали справи не містять жодних доказів, які б дозволили зробити однозначний висновок про ступінь особистих або дружніх стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Заслуговує на увагу доводи апелянта про те, що рішення суду першої інстанції зводиться лише до загального висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, без розкриття в рішенні змісту встановлених обставин та яким чином вони могли бути розцінені як конфлікт інтересів.

Зокрема, судом у постанові лише констатовано, що існування реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 підтверджується приватним немайновим інтересом, зумовленим наявністю особистих, дружніх стосунків з ОСОБА_2 , який обіймає посаду Новолатівської сільського голови, без конкретизації та підтвердження переконливими доказами.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаному з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Під час пленарного засідання сесії Новолатівської сільської ради, при розгляді питання «Про преміювання Новолатівського сільського голови у 2023 році» депутатами дотримувався встановлений законодавством порядок проведення голосування. За результатами переважної більшості голосів «ЗА» (13 з 16 присутніх), прийнято рішення про затвердження вказаного рішення та встановлення ОСОБА_2 як голові Новолатівської сільської ради щомісячної премії в розмірі 150 % від посадового окладу на весь 2023 рік. 1 голос, незважаючи на його зміст («ЗА», «ПРОТИ» чи «УТРИМАВСЯ»), не міг би вплинути на підсумковий результат голосування. Таким чином, голос «ЗА» ОСОБА_1 не вплинув та не міг вплинути на голосування по вказаному питанню, оскільки не мав вирішального значення.

ОСОБА_1 не мала реального конфлікту інтересів між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, який би впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, або ж на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки остання діяла у межах чинного законодавства України, і всі умови законності щодо прийнятих рішень дотримані.

Факт наявності приватного інтересу ОСОБА_1 унеможливлений наявністю встановленого механізму преміювання голови сільської ради, тому в таких її діях відсутній реальний конфлікт інтересів.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення,пов`язані з корупцією» від 22.05.2016, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Встановлюючи факт наявності реального конфлікту інтересів між приватним інтересом та службовими або представницькими повноваженням, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, суд має встановити наявність вини особи поза розумним сумнівом.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Таким чином, визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які не підтверджують поза розумним сумнівом її вину та зводяться лише до того, що Зубрій допоміг колезі у відвідуванні її дитини, не може бути розцінене як законне та справедливе, а крім того фактично тягне за собою звільнення Дичик з займаної посади.

Розширене тлумачення закону та притягнення особи до адміністративної відповідальності мало наслідком звільнення особи з роботи, що суттєво могло порушити його конституційні права право на працю, що охоплюється поняттям, визначеним Європейським судом з прав людини, як «суворість покарання та наслідки застосування», що є прямою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч. 1). Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ч. 6).

У зв`язку з чим, виходячи з недоведеності перед судом наявності таких обов`язкових складових реального конфлікту інтересу, як суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, та впливу такої суперечності на вчинення чи не вчинення нею дій, які є її безпосередніми посадовими обов`язками, без конкретизації її приватного інтересу, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Губара А.Л., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя