Справа № 752/2510/24
Провадження №: 3/752/2016/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 725563 від 22.01.2024.

Відповідно до складеного протоколу 21.01.2024 о 15:05 у м. Києві по вул. Антоновича, 176, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, постанова ВП № 62936127 від 03.09.2020.

В якості доказів події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано примірник постанови Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № ВП 62936127 від 28.09.2020 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, лазерний компакт диск з записами нагрудних камер працівників поліції.

Так, ч. 3 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 надав усні пояснення, з яких слідує, що він не був обізнаний з наявністю у нього дійсних заборон на керування транспортними засобами, Дізнався про це лише зі слів працівників поліції, які склали на нього протокол. Про наявність виконавчого листа знав, заперечень щодо сплати аліментів колишній дружині ніколи не мав, кошти сплачує на картку їх та дочці. Колишня дружина неодноразово говорила, що забере виконавчий лист з виконавчої служби.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши наявні і подані ним документи, суд (суддя) встановив, що 04.02.2020 було видано виконавчий лист №755/1469/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 тис. грн. щомісячно починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

03.09.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 62936127 з примусового виконання цього виконавчого листа.

28.09.2020 Голосіївським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 .

Вивчивши наявні матеріали та заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення суд (суддя) зазначає наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як вказувалося вище у ч. 3 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно із ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не приєднано доказів направлення постанови від 28.09.2020 Голосіївським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами на місцем проживання чи реєстрації боржника або ж обізнаності його в інший спосіб про наявність відповідної заборони.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав умисел на порушення приписів ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" суду не представлено.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин та з огляду на пояснення ОСОБА_1 провадження у справі відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, 126, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко