Справа № 539/767/24
Провадження № 3/539/401/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 126 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

09 лютого 2024 року о 14 год 35 хв в м. Лубни по вул.Монастирській, буд.68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21063 з державним номерним знаком НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме взагалі його не отримував. Порушення вчинив повторно протягом року відповідно до постанови від 04.02.2024 року серії БАД 906426, вчинивши правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 06 березня 2024 року о 20 год 50 хв в с.Вільшанка по вул.Центральній, буд.92 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ2106 з державним номерним знаком НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконався, що створить небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення зі стоячим автомобілем VOLKSWAGEN GOLF з державним номерним знаком НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Оскільки провадження щодо притягнення до відповідальності однієї і тієї ж особи перебувають у одного судді та призначені до розгляду одночасно, вони об`єднані в одне провадження постановою суду від 21.03.2024 року.

Інший водій ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи по ст.124 КУпАП без її участі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин. Про судове засідання призначене на 21.03.2024 року був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу вказану в протоколі. Направлений за місцем проживання судовий виклик на 12.04.2024 року відділенням поштового зв`язку повернутий на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи, до суду не надав. Відповідно до протоколу про адміністративне порушення серії ААД №750681 ОСОБА_1 повідомлено про розгляд адміністративного матеріалу в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області, що підтверджується його підписом.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який був обізнаний про складені відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, які перебувають на розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області однак, незважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду, останній до суду не з`явився за невідомих причин.

З огляду на викладене вмотивування, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

До протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД №750681 від 06.03.2024 року відносно ОСОБА_1 було долучено схему ДТП від 06.03.2024 в якій вказано пошкодження, отримані автомобілем VOLKSWAGEN GOLF днз НОМЕР_3 , а також пояснення водія такого транспортного засобу, ОСОБА_2 , яка підтвердила, що водій автомобіля ВАЗ2106 днз НОМЕР_2 здійснив зіткнення з її стоячим автомобілем.

Також були долучені письмові пояснення водія ОСОБА_1 , відповідно до яких він 06.03.2024 року близько 20 год 50 хв керував транспортним засобом ВАЗ2106 днз НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та випадково в`їхав в VOLKSWAGEN GOLF днз НОМЕР_3 , що стояв поруч з його будинком. Після чого він завіз свій транспортний засіб у двір. Свою вину визнає.

Суд вказує, що відповідальність за порушення ст. 124 КУпАП настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Отже, в судовому засіданні було доведено порушення ОСОБА_1 положень п. 10.9 ПДР, оскільки керуючи автомобілем ВАЗ2106 з державним номерним знаком НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконався, що створить небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення зі стоячим автомобілем VOLKSWAGEN GOLF з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Враховуючи викладене вмотивування, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

А отже, враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №750194 від 750194 від 09.02.2024 року, водій ОСОБА_1 09 лютого 2024 року о 14 год 35 хв в м.Лубни по вул.Монастирській, буд.68 керував транспортним засобом ВАЗ21063 з державним номерним знаком НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме взагалі його не отримував. Порушення вчинив повторно протягом року відповідно до постанови від 04.02.2024 року серії БАД 906426, вчинивши правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Така правова позиція узгоджується з визначенням у п. 1.10 ПДР України поняття механічний транспортний засіб - як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би свідчив про рух автомобіля.

Отже, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП неможливо відстежити обставини справи від початку до кінця, тобто з моменту зупинки автомобіля і до завершення оформлення матеріалів справи, оскільки взагалі відсутній доказ про рух транспортного засобу.

Суддя враховує, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом судді не подано, оскільки відсутній сам факт керування транспортним засобом, зафіксований у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення від 09.02.2024 року не може бути визнаний належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійними беззаперечним доказом вини особи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належними та допустимим доказами, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у справі необхідно закрити.

Також суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в вигляді 0, 2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 124, 126, 221, 280, 283, 284 КУпАП,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп на рахунок для зарахування до державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської областіу десятиденний строк з дня її проголошення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Я.В.Просіна