Справа № 502/936/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Південного територіального управління Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , старшого лейтенанта, командира взводу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОД/IV № 135 від 07.03.2024 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З протоколу серії ОД/IV № 135, складеного 07.03.2024 року встановлено, що 06.03.2024 року о 14 годині 00 хвилин старший лейтенант ОСОБА_1 , перебував на території військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду №39 від 06.03.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст.172-20 ч. 3 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, пояснивши, що напередодні перебував вдома, вживав спиртне та наступного дня повинен був прибути на службу. По прибуттю до військової частини, від нього відчувався запах алкоголю, від проходження огляду відмовився, так як почував себе погано, та того ж дня поступив до лікарні з гіпертонічним кризом, де отримав невідкладну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті (ч.1 ст. 172-20 КУпАП - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; ч. 2 ст. 172-20 КУпАП - участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме:

- протокол серії ОД/IV № 135 від 07.03.2024 року про скоєння військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, в умовах особливого періоду;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 39 від 06.03.2024 року наданого КПН «Вилківська міська лікарня» Вилківської міської ради, відповідно до якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, головний біль, запаморочення, потемніння в очах. Від огляду ОСОБА_1 відмовився;

- висновок КНП «Вилківська міська лікарня» Вилківської міської ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.204 року;

- виписку №300 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 від 06.03.2024 року, наданого КПН «Вилківська міська лікарня» Вилківської міської ради, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.03.2024 року з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ст.. АГ ризик високий. Енцефалопатія змішаного ґенезу. Виражений цефалітичний синдром».

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - вірною.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП України - є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП України - судом не виявлено.

Разом з тим статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь вини, пом`якшуючі та обтяжуючі його відповідальність обставини.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню.

Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши зібрані по справі матеріали, характер скоєного правопорушення, особу правопорушника який усвідомив протиправність своєї поведінки, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, в скоєному розкаюється, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, те, що вчинене правопорушення не призвело до тяжких наслідків, а також з огляду на вид та розмір передбаченого стягнення, приймаючи до уваги те, що на утриманні ОСОБА_1 перебувають двоє неповнолітніх дітей, батько інвалід ІІ групи, мету призначення адміністративного стягнення та співмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, виходячи з принципу розумності, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку судді, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про закриття провадження по адміністративній справі, а тому відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 34-35, 172-20, 283, 284 КУпАП України,суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні військового адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан