Справа № 702/334/24
Провадження № 3/702/215/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття справи

17.04.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором ТРК «Вікторія», РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 298093 від 20.03.2024, ОСОБА_1 10.03.2024 близько 15 год 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України відносно свого неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній наніс два удари ОСОБА_3 , чим спричинив тілесні ушкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - роз`яснено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала частково та пояснила, що 10.03.2024 зі школи повернувся її чотирнадцятирічний син ОСОБА_2 та повідомив, що у нього відбувся конфлікт з ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 ображав її сина за що ОСОБА_2 двічі штовхнув ОСОБА_3 в живіт. Нею була проведена профілактична бесіда з сином, щодо недопущення подібних дій.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаною нормою передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з аналізу змісту вищевказаної норми вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків повинна вважатися не будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає дії суб`єкта щодо ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів надано такі документи:

- копію рапорту від 10.03.2024, відповідно до якого 10.03.2024 отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 4584 від 10.03.2024, як інші тілесні ушкодження. Згідно зі змісту даного рапорту, заявник повідомила, що неповнолітній хлопець ОСОБА_4 , 14 років побив дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ШМД не потребує, дані дії вчиняються на постійній основі (а.с. 2);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.03.2024, відповідно до якого від ОСОБА_5 просить прийняти міри до неповнолітнього ОСОБА_6 , учня Сатанівського ліцею, який вчиняє відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протиправні дії, а саме: постійно чіпляється в школі (а.с. 3);

- копію пояснень ОСОБА_3 від 10.03.2024, відповідно до яких 10.03.2024 близько 13 год 30 хв він пішов на тренування з волейболу в приміщення Сатанівського ліцею. Біля спортзал у нього з ОСОБА_7 виникла суперечка в ході якої останній вдарив його два рази кулаком в живіт, що спричинило йому різкий біль ОСОБА_8 постійно до нього чіпляється в школі (а.с. 4);

- копією пояснень ОСОБА_5 від 10.03.2024, відповідно до яких 10.03.2024 близько 15 год 30 хв її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пішов на тренування з волейболу у спортзал ліцею, але двері були зачинені. В цей час до сина підійшов учень 8 класу цього ж ліцею ОСОБА_9 з яким у її сина відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 цькував та провокував її сина. Під час конфлікту ОСОБА_9 підійшов до її сина ОСОБА_3 та кулаком вдарив два рази в область живота, після чого пішов далі. ОСОБА_9 на постійній основі провокує, цькує, штовхає її сина. Із батьками ОСОБА_10 спілкувалась, але це не дало ніякого результату (а.с. 5);

- копією пояснень ОСОБА_2 від 10.03.2024, відповідно до яких 10.03.2024 близько 15 год 30 хв він знаходився на території Сатанівського ліцею, куди в цей час прийшов ОСОБА_11 , з яким у нього відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 його обзивав, тому він два рази штовхнув ОСОБА_12 в живіт, після чого він попрямував додому;

- поясненнями ОСОБА_1 від 20.03.2024, відповідно до яких 10.03.2024 близько 15 год 30 хв її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на території Сатанівського ліцею, куди в цей час прийшов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із яким у її сина відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 його обізвав. Її сина це розлютило, і він вдарив два рази в живіт ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_13 пішов додому. З її сином після ситуації, яка склалась було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення ним подібних конфліктних ситуацій та адміністративних правопорушень. Вона дійсно ухилилась від виконання батьківських обов`язків, оскільки має виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей (а.с. 7);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого в графі «мати» зазначено « ОСОБА_14 » (а.с. 13);

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14.07.2009 виконкомом Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, відповідно до якого ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу прізвище отримала ОСОБА_8 (а.с. 10);

- копію рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.08.2013, відповідно до якого шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_14 прізвище залишено « ОСОБА_16 » (а.с. 13).

Разом з цим, будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо свого сина ОСОБА_2 , чи в неповному обсязі виконувала батьківські обов`язки, умисно та систематично проявляла бездіяльність у невиконанні батьківських обов`язків, матеріали справи не містять.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 298093 від 20.03.2024, ОСОБА_1 10.03.2024 близько 15 год 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України відносно свого неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положеннями ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення повинні зазначатися: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення вказаних вимог закону суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена не конкретизовано, а саме не зазначено які саме дії чи бездіяльність були допущені ОСОБА_1 по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , чи є вказані дії чи бездіяльність ОСОБА_1 неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків, не розкрито взаємозв`язок між даними діями чи бездіяльністю з шкідливим наслідками, які настали чи могли настати в їх результаті.

Відсутність в протоколі чіткого викладення суті адміністративного правопорушення, від якого особа, щодо якої складено протокол, буде захищатись у суді, є порушенням права на захист та, у свою чергу, позбавляє суд можливості у відповідності до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи.

Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні Сатанівського ліцею біля спортзалу наніс два удари кулаком в область живота ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про освіту», педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти.

Згідно з абз. 22 ч. 4, ч. 5 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний створювати в закладі загальної середньої освіти безпечне освітнє середовище, забезпечувати дотримання вимог щодо охорони дитинства, охорони праці, вимог техніки безпеки. Керівник закладу загальної середньої освіти має права та обов`язки педагогічного працівника, визначені Законом України «Про освіту», та несе відповідальність за виконання обов`язків, визначених законодавством, установчими документами закладу освіти і строковим трудовим договором.

Підпункт 1 пункту 1, підпункти 1,5,7 пункту 6 розділу IV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом МОН України 26.12.2017 № 1669 визначають, що: керівник закладу освіти (ректор, директор, завідувач) є відповідальним за створення безпечних умов освітнього процесу згідно із законодавством про охорону праці, цим Положенням. Вчитель, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу; здійснюють контроль за виконанням здобувачами освіти правил (інструкцій) з безпеки; проводять профілактичну роботу серед здобувачів освіти щодо вимог особистої безпеки у побуті (дії у надзвичайних ситуаціях, дорожній рух, участь у масових заходах, перебування в громадських місцях, на об`єктах мережі торгівлі тощо).

Отже, аналізуючи вищевказані норми законодавства, суддя вважає, що саме на особу, яка мала проводити тренування із волейболу Сатанівського ліцею та на керівника такого ліцею, а не на батьків, був покладений обов`язок слідкувати та контролювати поведінку учнів, як здобувачів освіти, створювати безпечні умови освітнього та виховного процесу.

Крім того, ч. 3, 4 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення правопорушень неповнолітніми особами, та є спеціальними нормами у разі вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачені КУпАП та КК України (у разі недосягнення віку кримінальної відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в протоколі про адміністративне правопорушення склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП не доведений, тому суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 8, 9, ч. 1 ст. 184, ст. 245, 247, 251, 266, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР