Справа № 303/3579/24
Провадження № 3/303/1409/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого, АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України,

- за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2024 року о 09 годині 50 хвилин, військовослужбовець за контрактом, старший солдат, номер обслуги 3-го гранатометного відділення, гранатометного взводу, роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебував на території військового містечка № НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив, що дійсно напередодні зі своїм товаришем вживали алкогольні напої. Зранку заступили на чергування та під час перевірки встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ствердив, що такі його дії викликані сімейними обставина, крім того, тривалий час він знаходився у зоні бойових дій, отримав травми у перебуває у важкому психологічному стані. При призначені адміністративного стягнення просив врахувати ці обставини, а також той факт, що наразі виправив свою поведінку.

У судовому засіданні солдат резерву запасної роти ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 раніше приймав активну участь у бойових діях, отримав поранення, перебував на лікуванні. Після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення виправився та відповідально ставиться до служби, алкогольних напоїв не вживає, відповідально ставиться до військової служби.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вказані дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зокрема, адміністративне стягнення накладається на осіб, які в умовах особливого періоду здійснив розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі. Проте, при призначенні адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушник щиро розкаявся у вчиненому, раніше приймав активну участь у зоні бойових дій, отримав поранення, тривалий час проходив лікування, вчинив правопорушення внаслідок складних сімейних обставин, наразі виправив свою поведінку, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2 .

Оцінив всі наявні докази, вважаю, що в даному випадку вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно статті 22 Кодексу України про адміністративне правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 172-20, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Оксана МАРГИТИЧ