Справа № 298/660/24
Номер провадження 3/298/425/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Свалява Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, кулеметника військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2024 року о 21 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони солдат ОСОБА_1 у розташуванні підрозділу військової частини по АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення медичного огляду для виявлення стану сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився, в умовах особливого періоду - воєнного стану, чим грубо порушив вимоги ст. 4 Дисциплінарного статуту та ст. 11, 13, 128, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про розгляд судом справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-20 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 року, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб.

У порядку вимог ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.08.2023 №214 вбачається, що солдат ОСОБА_1 є кулеметником 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 101627Т, 4 тарифний розряд.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 28 березня 2024 року о 21 годині 00 хвилин, під час дії особливого періоду - воєнного стану, перебував у розташуванні підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення медичного огляду для виявлення стану сп`яніння відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, окрім визнання ним вини, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №77-2024 від 29 березня 2024 року, в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, вказаний протокол містить пояснення ОСОБА_1 , де він зазначив, що вину визнає;

- Актом фіксації відмови від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за відомостями якого у присутності старшого сержанта ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_1 відмовився від здачі зразків аналізів в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- рапортом заступника командира 2 роти інженерної підтримки з МПЗ батальйону інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 28.03.2024 року, яким останній доповідає про виявлення кулеметника 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. 28.03.2024 р. о 21.00 год. під час вечірньої перевірки особового складу в ППД підрозділу батальйону інженерної підтримки АДРЕСА_2 ним був помічений солдат ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, не зв`язана мова, неадекватна поведінка та характерний запах з ротової порожнини. На питання стосовно його стану, військовослужбовець нічого не відповів. Від проведення медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим було складено відповідний акт від 28.03.2024 р.;

- рапортом кухара відділення забезпечення 2 роти інженерної підтримки батальйону інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 від 28.03.2024 року, яким останній засвідчує, що був присутній при відмові кулеметника 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони солдата ОСОБА_1 від доставления в медичний заклад та здачі зразків аналізів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що був складений відповідний акт від 28.03.2024 р.;

- рапортом тесляра 3 інженерно-позиційного взводу 2 роти інженерної підтримки батальйону інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 від 28.03.2024 року, яким останній доповідає, що був присутній при відмові кулеметника 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони солдата ОСОБА_1 від доставления в медичний заклад та здачі зразків аналізів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що був складений відповідний акт від 28.03.2024 р.;

- письмовими поясненнями солдата ОСОБА_1 від 28.03.2024 року, в яких він зазначає, що 28.03.2024 року вживав алкоголь, тому що захотів випити, тому що у нього донька народила онучку, він трохи нерозрахував свої сили. На вечірній перевірці його виявили у стані спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився. Вину визнає в повній мірі. Обіцяє невживати алкоголь на військовій службі. Просить суворо не карати;

- письмовими поясненнями солдата ОСОБА_4 від 29.03.2024 року; письмовими поясненнчми солдата ОСОБА_8 від 28.03.2024 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.08.2023 №214 з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 є кулеметником 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 101627Т, 4 тарифний розряд;

- копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 23 березня 1992 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У порядку вимог ст. ст.33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, те, що дане правопорушення скоєно в умовах дії воєнного стану, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про можливість застосування стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідатиме визначеній ст.23 цього Кодексу меті адміністративного стягнення.

Суд враховує ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за змістом якої від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а отже, підстави для стягнення судового збору в даній справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 172-20, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.