Справа № 199/2740/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

20.03.2024 о 22:51 годині ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Шолохова, 29 не виконав неодноразове законне розпорядження поліцейського припинити правопорушення, а саме: дрібне хуліганство у формі нецензурної лайки.

ОСОБА_1 до суду двічі не з`явився, будучи сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою.

Постанова судді про привід ОСОБА_1 Національною поліцією не виконана.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 067420 від 21.03.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- відомостями зі служби 102 про те, що 20.03.2024 о 22:24 годині від ОСОБА_2 надійшло повідомлення, що 20.03.2024 о 22:24 годині за адресою: АДРЕСА_2 , колишній чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, ображає, провокує бійку. На місці події встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та розпивав алкогольні напої в під`їзді житлового будинку. Громадянину було запропоновано закінчити вживати алкогольні напої та їхати додому, на що ОСОБА_1 почав відповідати нецензурною лайкою. Громадянину було роз`яснено наслідки його дій, але ОСОБА_1 продовжив поводити себе нахабно, розпивати алкоголь та висловлюватися нецензурною лайкою. Громадянина було затримано у порядку ст. 260, 263 КУпАП та доставлено до ВП № 1. Складено протоколи за ст. 173, 185 КУпАП, була застосована фізична сила та спец. засоби «кайданки».

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 185 КУпАП як такі, що виразилися у злісній непокорі вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 185 КУпАП у виді штрафу у розмірі 8 (восьми) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістсот) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко