Справа № 147/1610/23
Провадження № 3/147/1/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №054435 від 29.11.2023, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним вище протоколом встановлено, що 29.11.2023 о 00 годині 50 хвилин на а/д Р-33 сполучене смт Тростянець-с.Буди, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом СHEVROLET NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю, нечітка вимова, почервоніння обличчя та очей, нестійка хода, також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлявся про те, що справа відносно нього розглядутиметься 29.11.2023 об 11:00 хвилин (а.с. 2).

У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 , з метою виконання вимог ст.268 КУпАП судове засідання відкладено на 12 грудня 2023 року.

04 грудня 2023 року від адвоката Бодачевського Р. В. захисника Ляховченка О. Д. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 11).

12 грудня 2023 року від адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка мотивована тим, що стороною захисту оскаржується постанова у справі про адміністративне правопорушення, що винесена щодо ОСОБА_1 за тих самих обставин (а.с. 17-21).

У зв`язку із зазначеним клопотанням розгляд справи відкладено на 26 грудня 2023 року.

26 грудня 2023 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бодачевського Р. В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині, що стосується відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Фабула правопорушення, що викладена у протоколі серії ААД №054435 від 29.11.2023 не узгоджується із диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд що розглядає справу позбавлений можливості корегувати зміст протоколу та виходити за межі змісту обвинувачення висунотого в протоколі у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, захисник зазначив, що матеріали справи не підтверджують факт керування громадянином ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 27-21).

26 грудня 2023 року від адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи №147/1610/23, оскільки справа №147/1645/23 ще не розглянута (а.с. 30).

З урахуванням клопотання захисника ОСОБА_1 судове засідання відкладено на 16 січня 2024 року.

16 січня 2024 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призначене на 13:30 годину 16.01.2024 до розгляду та ухвалення рішення у іншій адміністративній справі (а.с. 35).

З урахуванням заяви сторони захисту, розгляд справи відкладено до 02.02.2024.

02 лютого 2024 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до вирішення в суді апеляційної інстанції іншої справи №147/1645/23 (а.с. 40-46).

Враховуючи заяву про відкладення розгляд справи призначено на 04 березня 2024 року.

04 березня 2024 року від адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , оскільки стороні захисту потрібно додатково ознайомитись із відеозаписом подій, що зафіксовано працівниками поліції та долучено до матеріалів справи (а.с. 51).

Зважаючи на клопотання сторони захисту розгляд справи відкладено на 18 березня 2024 року.

У зв`язку із неприбуттям учасників, а також у зв`язку із тим, що конверти адресовані ОСОБА_1 на адресу вказану у протоколі про адміністративне правопорушення повертались з відмітками поштового відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", розгляд справи відкладено до 05 квітня 2024 року.

05 квітня 2024 року до суду надійшла заява адвоката Бодачевського Р. В. про відкладення розгляду справи №147/1610/23, оскільки захиснику та особі, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно отримати додаткові докази у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 (а.с. 60).

З урахуванням клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 15 квітня 2024 року об 11:00 годині.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, конверти адресовані йому судом повертались, як невручені з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Водночас захисник ОСОБА_1 - адвокат Бодачевська М. В. повідомила, що ОСОБА_1 достовірно відомо про те, що справа призначена до розгляду на 11 годину 00 хвилин 15 квітня 2024 року, однак у нього не було можливості прибути в судове засідання.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Так, КУпАП передбачає скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення; правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку; неявки ОСОБА_1 в судові засідання є свідомим затягуванням строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим суд розглядає дану справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Не з`явився в судове засідання призначене на 15.04.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Бодачевський Р. В., однак адвокат Бодачевська М. В. повідомила, про неможливість прибуття адвоката Бодачевського Р. В., у зв`язку із зайнятість в іншому судовому засіданні.

15 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Бодачевська М. В. подала клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання мотивовано тим, що гідно з довідкою №2/55 від 12.04.2024 та службового посвідчення УВН № НОМЕР_2 , що видане 31.08.2023 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань (м. Вінниця), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі України та перебуває на посаді заступника начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення начальника відділу інтендантського та господарського забезпечення державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)». На початку листопада 2023 року ОСОБА_1 залучений оперативними підрозділами ЛВК №39 в оперативно-розшуковій справі №2 для отримання інформації у фігурантів справи, щодо готування до вчинення злочину особами (персональні дані яких не можуть бути розголошені), про незаконну передачу наркотичних засобів особам, які відбувають покарання на території державної установи ЛВК №39. В порядку та на умовах передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», ОСОБА_1 в період часу з 11 год. 00 хв. 28.11.2023 по 01 год. 00 хв. 29.11.2023 в межах оперативно-розшукової справи №2 здобував відомості, що мають значення для розкриття готування до вчинення тяжкого злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів у фігуранта справи особи жіночої статі (персональні дані якої не можуть бути розголошені). Для здобуття інформації в межах оперативно-розшукової справи №2 ОСОБА_1 створював видимість особи керівного складу ЛВК №39 із ознаками алкогольного сп`яніння, який начебто може допомогти в реалізації планів фігурантів оперативно-розшукової справи у незаконній передачі на територію ЛВК №39 наркотичних засобів. Проте 29.11.2023 близько 00 год. 30 хв. в діяльність ОСОБА_1 втрутились працівники поліції. Щоб уникнути втручання в діяльність ОСОБА_1 по викриттю готування до злочину фігуранта оперативно-розшукової справи, останній діяв у відносинах із працівниками поліції в умовах крайньої необхідності, щоб не викрити себе та не припинити контакти із фігурантами оперативно-розшукової справи, особою жіночої статі, що могло зашкодити подальшому здобутті інформації в межах оперативно-розшукової справи №2. Дії, працівника Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1 , 29.11.2023 об. 00 год. 30 хв. на автодорозі Р-33 сполученням смт Тростянець с. Буди, що полягали у керуванні автомобілем Шевролє-Ніва, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та який від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, підпадають під ознаки адміністративного правопорушеня, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП. Проте, хоча такі дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, проте насправді такими не є. При крайній необхідності суб`єкт спричиняє меншу шкоду, щоб запобігти більш небезпечній шкоді. Так, ОСОБА_1 вчинив діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП проте таке діяння було скоєне щоб запобігти більш небезпечній шкоді, а саме припинити дії кримінального характеру, що пов`язані із готуванням до злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів в місцях позбавлення волі. За таких обставин захисник просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчинення дії особою в стані крайньої необхідності (а.с. 65-69).

В судовому засіданні 15 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Бодачевська М. В. зазначила, що ОСОБА_1 свою вину не визнає повністю і заперечує проти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав зазначених у клопотанні, а саме діяв в стані крайньої необхідності, оскільки таке діяння було скоєне щоб запобігти більш небезпечній шкоді, а саме припинити дії кримінального характеру, що пов`язані із готуванням до злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів в місцях позбавлення волі. Разом з тим, в судовому засіданні сторона захисту просила задовольнити клопотання захисників. Водночас просила суд не брати до уваги положення п. 1 ч 1. ст. 247 КУпАП на які посилається захисник - адвокат Бодачевський Р. В. у клопотанні про закриття провадження у справі від 25.12.2023.

Заслухавши думку сторони захисту, дослідивши матеріали справи, заявлені клопотання захисників, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

За змістом частин 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І зазначеної вище Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із п. 6 розділу I, п. 3, п. 4, п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно із пунктами 8, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно із п. 9 розділу II Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом встановлено, що 29 листопада 2023 року о 00 годині 35 хвилин на а/д Р-33 сполучення смт Тростянець с. Буди водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, до протоколу додано направлення на огляд, акт огляду, копія постанови, відео, довідка сервісного центру МВС.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Доказів того, що зазначений вище протокол серії ААД №054435 від 29.11.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), стороною захисту не надано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, ААД №054435 від 29.11.2023; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані ознаки сп`яніння: нечітка вимова, запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації руху; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2023, зі змісту якого випливає, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №917131 від 29.11.2024 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, довідку підписану інспектором СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області лейтенантом поліції Тарасом Ковальчуком, зі змісту, якого випливає, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 01.12.2004; відеозапис місця події, яка мала місце 29.11.2023, та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У постанові Верховного Суду по справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

У даному випадку суд приймає відеозапис з нагрудної камери та вважає його належним і допустимим доказом, оскільки він відображає усі обставини з моменту зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції і складення адміністративних матеріалів.

Суд ознайомившись із зазначеним відеозаписом вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені достовірні дані, які знайшли своє підтвердження під час перегляду відео події, яка мала місце 29.11.2023. Зокрема відеозаписи з автомобільного відеореєстратора та боді-камер поліцейських, чітко видно те, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб і у працівників поліції виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння (нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), і запропоновано прийти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, а якщо водій не бажає пройти огляд на місці то запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснено, що відмова водія від проходження огляду є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП незалежно від того чи перебуває особа в стані сп`яніння чи ні. Водночас з відео видно, що працівники поліції неодноразово пропонували водієві пройти огляд як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, однак водій відмовився, тобто переглянутим відео підтверджується факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1ст 130 КУпАП відносно водія вбачається, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе неадекватно, спочатку заперечував факт керування, потім змінював версію, що він пасажир, а керувала жінка, яка є його пасажиркою, потім стверджував, що він пішохід і повертається до дому, намагався піти від працівників поліції, пропонував їх заправити і розійтися, запитував, як можна вирішити питання, на що працівники поліції роз`яснювали, що їх заправляє держава, а неправомірна пропозиція це кримінально протиправне діяння.

Також переглядом відеозапису встановлено, що поліцейським було названо водію декілька ознак алкогольного сп`яніння, що зафіксовані в Акті. З відеозапису чітко видно, що у водія нечітка вимова і порушення координації рухів, його поведінка не відповідала обстановці.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054435 від 29.11.2023, ОСОБА_1 , ознайомлений з його змістом, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв, натомість відмовився від підпису та дачі пояснень.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисники не довели належними та допустимими доказами неможливість проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції на місці зупинки його транспортного засобу чи в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до статтей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо клопотання сторони захисту від 25.12.2023, суд зазначає таке.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 29.11.2023 близько 00 год. 30 хв. підтверджується матеріалами справи в тому числі копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №917131 від 29.11.2024 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як встановлено з матеріалів справи та численних клопотань захисника згадана постанова оскаржувалась у встановленому законом порядку до суду (а.с. 18-21).

Зі змісту апеляційної скарги на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.01.2024 у справі №147/1645/23 випливає, що судом ухвалено відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 і незгода позивача із цим рішенням стала підставою для його оскарження в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, яка скерована до Вінницького апеляційного суду (а.с. 12-46).

Станом на день розгляду справи в суді ані ОСОБА_1 , ані його захисниками не надано доказів скасування постанови серії БАД №917131 від 29.11.2024, що спростовує доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не знайшли свого підтвердження і інші доводи захисника наведені у клопотанні від 25.12.2023, адже вони спростовуються зазначеними вище обставинами встановленими судом під час розгляду справи.

За таких обставин клопотання захисника від 25.12.2023 про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання захисника від 15.04.2024, суд зазначає таке.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки був залучений оперативними підрозділами ЛВК №39 в оперативно-розшуковій справі №2 і в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», ОСОБА_1 в період часу з 11 год. 00 хв. 28.11.2023 по 01 год. 00 хв. 29.11.2023 в межах оперативно-розшукової справи №2 здобував відомості, що мають значення для розкриття готування до вчинення тяжкого злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів у фігуранта справи особи жіночої статі (персональні дані якої не можуть бути розголошені), і для здобуття інформації в межах оперативно-розшукової справи №2 ОСОБА_1 створював видимість особи керівного складу ЛВК №39 із ознаками алкогольного сп`яніння, який начебто може допомогти в реалізації планів фігурантів оперативно-розшукової справи у незаконній передачі на територію ЛВК №39 наркотичних засобів є безпідставним.

Версія щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності з`явилася тільки 04.03.2024, що ставить під сумнів її достовірність і розцінюються судом, як спосіб захисту задля уникнення від адміністративної відповідальності за дії ОСОБА_1 .

Окрім того, наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано обставини, які мають значення для встановлення обставин справи, а саме: підтвердження факту керування транспортним засобом, виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння і іїзня пропозиція пройти освідування на місці або ж у закладі охорони здоров`я, а також відмову водія від такого огляду, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я. На відео зафіксовано також те, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, водій не повідомив і того, що сів за кермо через крайню необхідність, як зазначає захисник у клопотанні участь в оперативно-розшукових діях. Водночас, відмова водія від проходження огляду на законну вимогу працівника поліції, жодним чином не могла б зашкодити діям ОСОБА_1 в межах оперативно-розшукової справи №2. Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 щоб уникнути втручання в діяльність по викриттю готування до злочину фігурантів оперативно-розшукової справи, а саме не викрити себе і не припинити контакти із особою жіночої статі, діяв в стані крайньої необхідності, що містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже ОСОБА_1 тривалий час в різних напрямках намагався втекти від працівників поліції, і поруч жодних сторонніх осіб окрім ОСОБА_1 і працівників поліції не було, і осіб жіночої статі в тому числі. Про те, що була крайня необхідність сісти за кермо водій не повідомляв, натомість він заперечував факт керування, потім стверджував, що він пасажир і пішохід. Також протягом часу складення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не повідомив працівників поліції, що йому потібно вчинити якісь невідкладні дії.

Так, статтею 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Суд не може взяти до уваги довідку №2/55 від 12.04.2024, як беззаперечний доказ на підтвердження доводів сторони захисту, адже, як зазначалось вище зазначена позиція сторони захисту виникла на четвертий місяць після надходження адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 до суду, і в ході розгляду справи позиція сторони захисту кардинально змінилася. Водночас у довідці жодним чином не зазначено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на початку листопада 2023 року залучений оперативними підрозділами Ладижинської виправної колонії №39 в оперативно-розшуковій справі №2.

В судовому засіданні не доведено крайньої необхідності, що спонукала б ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме не надано доказів на підтвердження того, що громадянин ОСОБА_1 запобігав більш небезпечній шкоді, тобто припиняв дії кримінального характеру, що пов`язані із готуванням до злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів в місцях позбавлення волі. До того ж, як зазначено вище, ОСОБА_1 зразу ж після зупинки його автомобіля не повідомив поліцейським, що він знаходиться у стані крайньої необхідності, не надано таких відомостей стороною захисту і після надходження справи до суду з 29.11.2023 включно до 15.04.2024.

Варто зазначити і те, що доводи сторони захисту щодо перебування ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, як особи керівного складу ЛВК №39 із ознаками алкогольного сп`яніння, який начебто може допомогти в реалізації планів фігурантів оперативно-розшукової справи у незаконній передачі на територію ЛВК №39 наркотичних засобів, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054435 від 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він непрацюючий.

Таким чином, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 130 на підставі статей 17 (обставини, що виключають адміністративну відповідальність) та 18 (крайня необхідність) Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому клопотання захисника від 15.04.2024 задоволенню не підлягає.

Крім того, матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог статтей 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

При призначенні покарання за вчинене правопорушення, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Таким чином, підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає, а тому, варто накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

За приписами ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду

Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 7, 9, 23 33-36, 40-1, 130, 245, 251, 266, 268, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бодачевського Ростислава Валерійовича про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 від 25 грудня 2023 року та клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бодачевської Мирослави Володимирівни про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП від 15 квітня 2024 року - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути в дохід держави на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (рахунок-UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з часу її винесення у порядку передбаченому статтями 287 - 289 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко