Справа № 462/2641/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення №0003413 від 20.03.2024 року ОСОБА_1 20.03.2024 року о 12.45 год на автомобілі марки «Chevrolet» номерний знак НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів на таксі без ліцензії, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постановою суду від 02.04.2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення №462/2641/24 з протоколом про адміністративне правопорушення №0003413 від 20.03.2024 року відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП повернути для належного оформлення Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

24.04.2024 року після доопрацювання надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення №462/2641/24 до яких долучено супровідний лист.

В призначене судове засідання, ОСОБА_1 , не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23.05.2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому є підстави проводити розгляд без його участі. Зазначив у заяві, що не здійснює господарську діяльність, не являється ФОП. Просить провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, полягає у провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до статті 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення:

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про здійснення ОСОБА_1 перевезень пасажирів.

Проте докази, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів, у матеріалах справи відсутні.

Також, у формулюванні адміністративного правопорушення відсутнє посилання на пункт, частину ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» порушення якої зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не доведена зібраними по справі доказами.

За наведених обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ня за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць