Справа № 203/1334/24
Провадження № 3/0203/908/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.04.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

Після дооформлення до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол №44/32-00-04-02-02-24 від 12.03.2024 року про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.267.8.1 п. 267.8 ст.267 ПКУ в частині несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з транспортного податку юридичних осіб за 2023 рік у сумі 6250,0 грн. на 21 календарний день.

У відповідності до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно до чинного законодавства представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по сутті.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі серед іншого повинні бути зазначені інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2024 року було направлено на оформлення через невідповідність протоколу вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, недоліки усунуто не було.

В протоколі не зазначені відомості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, адреса проживання (реєстрації), дата народження, та інші дання, які б могли ідентифікувати особу, на яку складено протокол. В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 головний бухгалтер ТОВ «Ворк Україна» однак на підтвердження цього не надано жодних документів. Також суд позбавлений можливості направити повістку ОСОБА_2 для запрошення її до суду, через не зазначення адреси посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже суд не може самостійно збирати докази по справі, зокрема і відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

З огляду на вищевикладене вважаю, що справу про адміністративне правопорушення слід повернути до ДПС по роботі з великими платниками податків для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.256, 278,283 КУпАП, суддя,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-2 КУпАП повернути до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Смольняков