ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи, капітана юстиції, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи недбало поставився до військової служби, в супереч своїм статутним обов`язкам, передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України ст. 100, п. 11, 16 Положенням про юридичну службу Міністерства оборони України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2024 №22, належним чином не організував правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства у військовій частині, не перевірив на відповідність вимогам законодавства матеріалів службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 №31 «Про результати службового розслідування», що подавались на підпис командирові, не забезпечив правильне застосування у військовій частині положень КК України. Під час підготовки проекту повідомлення від 06.03.2024 №266 про вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надав неправильну правову оцінку діям старшого солдата ОСОБА_2 , підготував та подав на підпис командирові повідомлення від 06.03.2024 №266, за відсутності в діях старшого солдата ОСОБА_2 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. За викладених вище обставин, капітан юстиції ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУПАП.

ЄУНСС: 723/1206/24 Головуючий у І інстанції: Бужора В.Т.

НП: 33/822/291/24 Доповідач: Струбіцька О.М .

Крім того, капітан юстиції ОСОБА_1 перебуваючи будучи військовою службовою особою помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи недбало поставився до військової служби, в супереч своїм статутним обов`язкам, передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України ст. 100, п. 11, 16 Положенням про юридичну службу Міністерства оборони України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2024 N?22, належним чином не організував правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства у військовій частині, не забезпечив правильне застосування у військовій частині положень КК України. Під час підготовки проекту повідомлення від 29.02.2024 N?224 про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надав неправильну правову оцінку діям солдата ОСОБА_4 , підготував та подав на підпис командирові повідомлення від 29.02.2024 N?224, за відсутності в діях солдата ОСОБА_4 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. За викладених вище обставин, капітан юстиції ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУПАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог закону.

Зазначає, що він проходить військову службу як юрист, не має організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарський функцій, тобто не є службовою/посадовою особою - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Стверджує, що в його діях є лише одноразова робоча помилка, раніше він не мав досвіду роботи з військовими службовими розслідуваннями, та намагається виконувати свою роботу належним чином.

Звертає увагу, що в нього не було умислу на невиконання чи недбалість, а тому в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду не дотримався при розгляді даної справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення ЛВЧ №47 від 18 березня 2024 року, капітан юстиції ОСОБА_1 перебуваючи будучи військовою службовою особою помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи недбало поставився до військової служби, в супереч своїм статутним обов`язкам, передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України ст. 100, п. 11, 16 Положенням про юридичну службу Міністерства оборони України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2024 N?22, належним чином не організував правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства у військовій частині, не забезпечив правильне застосування у військовій частині положень КК України. Під час підготовки проекту повідомлення від 29.02.2024 N?224 про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надав неправильну правову оцінку діям солдата ОСОБА_4 , підготував та подав на підпис командирові повідомлення від 29.02.2024 N?224, за відсутності в діях солдата ОСОБА_4 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення ЛВЧ №48 від 18 березня 2024 року, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи недбало поставився до військової служби, в супереч своїм статутним обов`язкам, передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України ст. 100, п. 11, 16 Положенням про юридичну службу Міністерства оборони України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2024 №22, належним чином не організував правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства у військовій частині, не перевірив на відповідність вимогам законодавства матеріалів службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 №31 «Про результати службового розслідування», що подавались на підпис командирові, не забезпечив правильне застосування у військовій частині положень КК України. Під час підготовки проекту повідомлення від 06.03.2024 №266 про вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надав неправильну правову оцінку діям старшого солдата ОСОБА_2 , підготував та подав на підпис командирові повідомлення від 06.03.2024 №266, за відсутності в діях старшого солдата ОСОБА_2 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Як видно із протоколів про адміністративні правопорушення, при їх оформленні особа, яка їх склала, не вказала у чому полягає недбалість, яка шкода спричинена, які наслідки настали, також не зазначено про систематичність дій ОСОБА_1 .

Той факт, що ОСОБА_1 підготував та подав на підпис командирові повідомлення про вчинення кримінального правопорушення солдатами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , за відсутності в їх діях об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, не свідчить про те, що він не виконав свого обов`язку, адже він готував матеріали для скерування їх до ДБР, яке уповноважене проводити перевірку по даному питанню, що ним і було зроблено, однак через відсутність складу кримінальне провадження не було внесено до ЄРДР, про що відсутня інформація у матеріалах адміністративного провадження.

Солдати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 самовільно залишили місце служби, що підтверджується актами службового розслідування та накладенням на них дисциплінарних стягнень.

В свою чергу, ОСОБА_1 виконав свої службові обов`язки та підготував, на підпис командиру повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, оскільки вбачав можливе вчинення солдатами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за самовільне залишення військової частини.

Проведення перевірки на наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення, згідно закону, є компетенцією Державного бюро розслідувань.

ОСОБА_1 виконав покладені на нього обов`язки, підготував на підпис командира повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вважав, що належним чином виконав свої обов`язки, умислу на недбале ставлення військової службової у нього не було, була надана власна правова оцінка діям винних осіб.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, командир військової частини не позбавлений права, за наявності на те правових підстав, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, однак в його діях немає недбалого ставлення до військової служби в розумінні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Органом, який склав протоколи про військове адміністративне правопорушення не виконано вимог ст. 251 КУпАП щодо надання доказів на вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення ЛВЧ 47 та ЛВЧ 48 від 18 березня 2024 року не відповідають вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

19.04.2024 року

(дата засвідчення копії)