Справа №592/983/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 23-з/816/29/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми заяву судді Рунова В. Ю. про самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Сумського апеляційного суду Рунова В.Ю. перебуває справа про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

08 квітня 2024 року суддя Рунов В.Ю. подав письмову заяву про самовідвід, яку мотивував тим, що захист ОСОБА_1 в даному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.03.2024 року прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 )

За наявною інформацією в провадженні НАБУ перебуває кримінальне провадження №0000619 від 21.12.2021 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_2 , будучи адвокатом, представляючи інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000158 від 06.03.2020, використала наданий їй статус з метою підбурити ОСОБА_4 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме, суддям Сумського апеляційного суду, в тому числі судді Рунову В.Ю., а також тим суддям, які здійснювали апеляційний перегляд вироку Білопільського районного суду Сумської області від 14.01.2021 відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за вчинення цими суддями дій в інтересах ОСОБА_4 , а саме для прийняття рішення про визнання ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000158 від 06.03.2020.

Враховуючи наведене, з метою виключення будь-яких побоювань можливих сумнівів як у стороннього спостерігача, так і у сторони захисту в об`єктивності та неупередженості, суддя Рунов В.Ю. вважає на необхідне заявити самовідвід, так як суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача, інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

В судове засідання для розгляду вказаної заяви особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисники ОСОБА_2 та Вдовіченко О.Л не з`явились, всі повідомлялись належним чином, та від останніх надійшли заяви про розгляд заявленого самовідводу без їх участі.

А тому, перевіривши наведені суддею Руновим В.Ю. доводи, апеляційний суд вважає, що подана заява про самовідвід підлягає задоволенню, з врахуванням наступного.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому КУпАП не містить положень щодо обставин, які виключають участь судді в справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу/самовідводу і порядку їх вирішення.

Разом з тим, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Одними із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1). Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 1-4 ст. 7 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон), правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із системного аналізу законів України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення заяви про самовідвід судді у справі поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання. При цьому у випадках, коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст. 129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Нормами, про які йдеться мова у КПК, є ст. 75, 76, 80-82, які визначають обставини, які виключають участь окремого судді у розгляді конкретного провадження, підстави для відводу/самовідводу та порядок їх вирішення.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013).

Таким чином, обставини, які були вказані суддею Руновим В.Ю. у заяві про самовідвід з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, дійсно дають підстави вважати, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаного судді при прийнятті судового рішення за результатом розгляду поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги.

Тому, при вирішенні заяви про самовідвід судді, апеляційний суд враховує необхідність забезпечення права на справедливий суд, уникнення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.02.2023 року та вважає за необхідне заяву судді Рунова В.Ю. про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст. ст.245, 294 КУпАП,ст.75 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Сумського апеляційного суду Рунова В.Ю. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.