Номер провадження: 33/813/975/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А. Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552758 від 21.10.2023 року, водій ОСОБА_1 21.10.2023 року о 11 годині 15 хвилин керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, Тираспільське шосе 30, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіри, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаною постановою суду, просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння ОСОБА_1 відмовився оскільки йому було відмовлено в надані юридичної допомоги не дочекавшись адвоката до якого він, звернувся за допомогою; йому не було вручене письмове направлення на лікарський огляд; у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло з порушенням закону.

Стверджує, що на момент складання протоколу, він не був водієм та не здійснював керування транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2023 року він, змушений був підписати під тиском працівника поліції, так як поліцейські відмовлялись його надати.

Зазначає, що ???показання свідків та виклик юриста в протоколі не вказані, що ставить сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Вважає, що суд розглянув справу поверхово і формально не допитавши свідків в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Відповідно до ст. 285 ч. 1, 2 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Матеріали справи свідчать, що копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав 29.12.2023 року.

Вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 07.01.2024 року засобами поштового зв`язку. Постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2024 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 її заявнику, оскільки у судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, призначеному на 06.02.2024 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 заперечував, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, і питання про його поновлення не ставив.

19.02.2024 ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду подав повторну апеляційну скаргу на вищезазначену постанову суду та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі яка її подала, оскільки вона подана із порушенням ч. 3 ст. 294 КУпАП.

16.02.2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу суду та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засобами поштового зв`язку через суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року з метою доступу до правосуддя.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2, п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Інструкціі).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552758 від 21.10.2023 року, водій ОСОБА_1 21.10.2023 року о 11 годині 15 хвилин керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, Тираспільське шосе 30, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіри, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери, використання якої передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 21.10.2024 року працівником поліції було встановлено, порушення водієм ОСОБА_1 на транспортному засобі ЗАЗ 1102, номерний знак НОМЕР_1 , Правил дорожнього руху, а саме водій перетнув подвійну суцільну лінію. Під час встановлення зазначених обставин працівник поліції виявив у водія транспортного засобу ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі чого запропонував водію пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

Суд ураховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, проте ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду відмовився, зазначивши, що не має часу для проходження огляду.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552758 від 21.10.2023 року; відеозаписами нагрудних камер (бодікамер) поліцейських ПВР 286187, 470586 на яких зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, згідно якого ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.03.2010 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2023 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Порушень порядку складання протоколу чи порядку огляду на стан сп`яніння та направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, незаконності дій працівників патрульної поліції тощо не встановлено.

Посилання апелянта на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Окрім того, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився з використанням технічних засобів відеозапису, а саме нагрудних камер (бодікамер) поліцейських ПВР 286187, 470586, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи щодо відсутності в матеріалах справи показань свідків.

Крім того, ОСОБА_1 з клопотанням про допит свідків до суду не звертався.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом з якого вбачається, що підставою для зупинки було порушення водієм ПДР України. Крім того, відеозаписом спростовуються доводи, що ОСОБА_1 було відмовлено в надані юридичної допомоги.

Докази неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надано, правомірність їх дій ОСОБА_1 у встановленому порядку в порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року, залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова