Провадження № 33/824/1874/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2023 року серії ААД № 531095 06 жовтня 2023 року о 19 год. 23 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , по Гостомельському шосе в м. Києві, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес»» р.н. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., стягнувши його у дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що місцевим судом залишено без реагування пояснення іншого учасника ДТП, який пояснив на місці ДТП працівникам поліції, що він не встиг зупинити свій автомобіль, а це однозначне порушення ним вимог п.12.3 ПДР України, що і стало причиною наїзду керованого ним автомобілем на автомобіль ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зазначає, що висновок суду про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення складеному без проведення авто-технічної експертизи працівниками поліції. Також, судом не були допитані працівники поліції, які складали протокол. Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та вказує про те, що про наявність даної постанови суду йому стало відомо 30 січня 2024 року, після отримання рекомендованого листа, який надійшов з Святошинського районного суду м. Києва в поштовому відділені м. Валки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце розгляду справи апеляційним судом на номер телефону, вказаний ним в апеляційній скарзі, а саме: НОМЕР_3 , шляхом направлення йому телефонограми 19 березня 2024 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив забезпечити його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Валківським районним судом Харківської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та доручено Валківському районному суду Харківської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_1 08 квітня 2024 року.

При цьому, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, про причини неявки до судового засідання не повідомив.

Оскільки ОСОБА_1 будучи обізнаним про час та дату розгляду справи, шляхом направлення йому телефонограми, не з`явився в судове засідання, яке було призначено за його клопотанням в порядку відеоконференції, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2023 року винесено постанову Святошинського районного суду міста Києва. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови, з урахуванням вихідних днів, було 11 грудня 2023 року. При цьому, апеляційна скарга подана лише 24 лютого 2024 року, тобто з пропуском строку (а.с. 47).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи місцевим судом 30 листопада 2023 року. Зазначене підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» ОСОБА_1 (а.с.30), а також доводами наведеними останнім в апеляційній скарзі про те, що повідомлення про судове засідання ним було отримано 29 листопада 2023 року, однак він не мав можливості прибути до судового засідання (а.с.36).

При цьому, будучи повідомленим про час та дату судового засідання ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про причини неявки місцевий суд не повідомив. Крім того, ОСОБА_1 будучи обізнаним про час та дату розгляду справи не був позбавлений можливості дізнатися про хід відомого йому судового провадження та наслідки розгляду справи.

В ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі №560/5541/20 Верховний Суд зробив наступні висновки:

«У рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства. В умовах війни кожна заощаджена гривня - вклад у перемогу. Це вже питання не лише грошей, а й національної безпеки.

Суди, які виконуючи рекомендації Ради суддів України, в умовах відсутності фінансування добросовісно застосовують альтернативні способи комунікації, запропоновані учасниками справи, не можуть вважатися такими, що діють неправомірно.

Презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом. Слід виходити з принципу порядності працівників суду. Перебуваючи під присягою державного службовця, розуміючи кримінально-правові наслідки підробки, не має підстав вважати, що вони можуть фальшувати докази повідомлення.

То ж коли працівник суду передає телефонограму і фіксує це відповідним документом, недостатньо заперечити її отримання. Коли надсилає листа на електронну пошту чи телефон учасника (sms чи у месенджер), недостатньо сказати «Я його не читав!» Щоб спростувати презумпцію обізнаності, учасник повинен надати відповідні докази «незнання».

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, ОСОБА_1 вказує, що копія постанови була отримана ним засобами поштового зв`язку лише 30 січня 2024 року.

Вказуючи на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апелянт не звернув уваги, що ст. 294 КУпАП початок перебігу строку на апеляційне оскарження пов`язує з днем винесення постанови, а не з моментом отримання її копії.

В даному випадку, ОСОБА_1 , не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом та відповідно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Однак, ОСОБА_1 цього не зробив та не надав суду апеляційної інстанції доказів того, що звертався до суду в межах строку на апеляційне оскарження з метою отримання постанови і що йому її не видали з будь-яких причин.

Крім того, отримавши постанову місцевого суду 30 січня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 24 лютого 2024 року, тобто, майже через три місяці після винесення постанови та через місяць після її отримання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а, відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв