Справа № 204/1214/24
Провадження № 3/204/821/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Білик І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Артемівськ Донецької області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_2 у громадському місці, а саме у парку по вул. Щепкіна біля будинку № 15, у п`яному вигляді виражався нецензурною лайкою у бік громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився, повідомлявся про дату та час судового засідання завчасно та належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Так, протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_2 , що підтверджується особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення особи, яка вчинила правопорушення, а отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього.

При цьому, на переконання суду, зловживаючи своїми правами, ОСОБА_2 з моменту надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема з 30 січня 2024 року не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та не з`явився на виклик в судове засідання.

З огляду на викладене, враховуючи, що не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_2 22.02.2024 в судове засідання, суд вважає за необхідне розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 380629 від 30 січня 2024 року, рапорт ДОП СП ВП № 6 ДРУП лейтенанта поліції Янголенко Я.Є., письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких він провину визнав, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Призначаючи ОСОБА_2 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зазначені вище дані про особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, відношення до скоєного та майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, а також сприяння досягненню основної мети - вихованню правопорушника, запобігання вчиненню нових правопорушень, обставини, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та інші вимоги передбачені ст. ст. 33-35 КУпАП та вважає за необхідне накладення на винного стягнення, достатнього для його виховання у вигляді штрафу в дохід держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП. судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ст. 173, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя І.А. Білик