Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю осіб, щодо яких складені протоколи ОСОБА_1 та його захисника Петрука І.В., Ляшенко Т.О. та її захисників Плебановича А.С., Гринчука І.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи щодо якої складено протокол ОСОБА_2 адвоката Плебановича Андрія Сергійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, голови правління ОСББ «Супер Нова», проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення №161/16839/23 щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення №161/16841/23 щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Об`єднано в одне провадження визначивши один номер справи №161/16839/23 провадження №3/161/5127/23.

В подальшому постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 150654 від 25 вересня 2023 року встановлено, що 25.09.2023 року о 09 год. 26 хв. в м. Луцьку пр. Відродження, 22а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyunday I30», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась попереду, після чого по інерції, транспортний засіб «Hyunday I30», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Hyunday Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, вищевказаною постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150653 від 25 вересня 2023 року встановлено, що водій ОСОБА_2 25.09.2023 року о 09 год. 26 хв. в м. Луцьку пр. Відродження, 22а, керуючи транспортним засобом «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 при перестроюванні, не надала переваги в русі транспортному засобу «Hyunday і30», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який в свою чергу по інерції після зіткнення з транспортним засобом «Dodge Journey» та в подальшому здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Hyunday Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник особи щодо якої складено протокол ОСОБА_2 адвокат Плебанович А.С. подав апеляційну скаргу, свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені в рішенні суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого суд прийшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує про те, що в матеріалах справи знаходиться висновок експерта №КСЕ-19/103-23/12795 від 07.12.2023 року, який дає дійти обґрунтованих доводів про наявність прямого безпосереднього причинно наслідкового зв`язку в діях водія транспортного засобу «Hyunday I30», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому визнання винною у дорожньо транспортній пригоді ОСОБА_2 є неприйнятним та помилковим з боку суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене просить постанову у даній справі скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення.

Водночас, справу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисників Плебановича А.С., Гринчука І.С., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, просили задовольнити, думку ОСОБА_1 та його захисника Петрука І.В., які апеляційну скаргу заперечили та просили залишити її без задоволення, суддя приходить до наступного висновку.

Перш за все, оскаржувана постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року в частині, що стосується визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями п. 10.3 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно п.2 висновку експерта № КСЕ-19/103-23/12795 від 07.12.2023 року вбачається, що у даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля «Dodge Journey» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до вимог п.10.1 та 10.3 ПДР України, згідно з якими, перед початком виконання маневру переконатися, що це буде безпечним та дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі на яку вона мала намір перестроїтись.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях зокрема ОСОБА_2 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки остання, керуючи транспортним засобом «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 під час здійснення перестроювання, не надала переваги в русі транспортному засобу «Hyunday і30», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З матеріалів справи вбачається, що водій транспортного засобу Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка рухаючись по проспекту Відродження, 22а, в м. Луцьку та здійснюючи перестроювання, не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по тій смузі на яку вона мала намір перестроїтися, тим самим остання порушила вимоги п 10.3 ПДР України.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_2 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №150653 від 25 вересня 2023 року; схемою місця ДТП від 25 вересня 2023 року; письмовими поясненнями; фотокартками; відеозаписом; висновком судового експерта.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність зокрема ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки повно відтворюють картину подій, які мали місце 25.09.2023 року за участі зокрема ОСОБА_2 .

Таким чином, усі твердження сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до власної оцінки обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, які на думку апеляційного суду, фактично спростовуються зібраними доказами, які не дають підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Правильним також є висновок суду про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 цього ж Кодексу.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винною зокрема ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді, - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи щодо якої складено протокол ОСОБА_2 адвоката Плебановича Андрія Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк