ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Костюк Л.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В. на постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2024 року,-

У С Т А Н О В И В:

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Колчанов Р. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано точного місця вчинення правопорушення, модель та марку автомобіля, не вказано свідків.

Зауважує, що пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки повинна проводитись в присутності двох свідків, однак у даному випадку свідків залучені не були.

Посилається на те, що технічний засіб Драгер Алкотест 6810 заборонений до використання.

Провадження №33/822/267/24 Головуючий у І інстанції: Сірик І. С.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Марчук В. Т.

Вказує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений медичним працівником.

Зауважує, що в наявних відеозаписах відсутня дата та час проведення відеозапису, а також відсутня назва технічного засобу.

Апеляційній доводи обґрунтовує і тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено порушення ПДР ОСОБА_1 , яке слугувало причиною зупинки транспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 175935 від 28 лютого 2024 року (а.с. 1), 28 лютого 2024 року о 21 год. 09 хв. в м. Заставна по вул. Незалежності гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotester Drader 6810. Результат 0,54 проміле. Тест №1352. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Так, в протоколі вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським та дії водія щодо проходження огляду, є вказівка на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких заперечень про зміст протоколу ОСОБА_1 не зазначено.

Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до роздруківки спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810 від 28 лютого 2024 року (а.с. 3) результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,54 проміле.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) підтверджується, що ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, зауважень не зазначав, що засвідчено його власноручним підписом.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1552/735.

Вищевказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом із не освітлюваним заднім д.н.з. та зафіксовано весь процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу і результати у 0,54 проміле.

Висловлень незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду чи поведінки, яка б вказувала на таку незгоду із результатами огляду відеозапис та матеріали справи не містять.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про безпідставність його зупинки, які також спростовуються складеною щодо ОСОБА_1 постановою серії БАД №15-16869 від 28 лютого 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в якому не освітлювався задній д.н.з. (а.с. 6).

Крім того, згідно досліджених відеозаписів, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції повідомили причину зупинки у зв`язку із порушенням ПДР, на що останній не заперечував.

Доводи захисту відносно того, що прилад «Alkotest-6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 не підлягав використанню для огляду, не знайшли свого підтвердження, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція) за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6810, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.039.645 від 08.06.2018 року. Отже, вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено терміни: 10) калібрування сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування це приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6810» було проведено 29 січня 2024 року (а.с. 3), у зв`язку з чим станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, а саме: 28 лютого 2024 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6810» є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому медичному закладі, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не заперечував щодо результату огляду.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, через відсутність свідків, оскільки диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами огляду водія на стан сп`яніння.

Таким чином, працівниками поліції при застосуванні технічних засобів при проходженні ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, свідки не залучалися у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Апеляційній доводи захисника про порушення, на його думку, процедури проведення огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця ЗСУ, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП та п. 3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду затвердженого постановою КМУ від 12 січня 2024 року № 32, огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби, або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У даному випадку захисником не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом та зупинки його працівниками патрульної поліції був військовослужбовцем і виконував обов`язки військової служби.

Такі докази відсутні і в матеріалах справи.

Додані до апеляційної скарги Довідка ВЧ НОМЕР_2 від 29 травня 2023 року №67 про поранення ОСОБА_1 та копія першої сторінки його військового квитка не є доказами зазначених вище обставин.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що працівниками поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, оскільки з протоколів про адміністративні правопорушення, складених щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зауважень щодо не ознайомлення ОСОБА_1 зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків від ОСОБА_1 не надходило.

Вищевказане підтверджується дослідженими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, а саме згідно відеозапису №….+0300.мр4 на 03 хв. 10 сек. працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як передбачено п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 01.12.2015 року №1496/27941 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його скалено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в графі викладення обставин справи, ініціали ОСОБА_1 мають виправлення

Разом з тим, такі виправлення не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставиною, яка виключає винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Інші доводи апелянта не дають підстав для скасування судового рішення та не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_1 .

Таким чином, під час апеляційного перегляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд, з наведенням відповідних мотивів, встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено грубих порушень законодавства з боку працівників патрульної поліції, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а постанова суду першої інстанції є законною та винесеною із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що подана захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Колчановим Р. В. апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В. залишити без задоволення, а постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Т. Марчук