ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 Справа №607/8072/24 Провадження №3/607/3775/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Киданів Бучацького району Тернопільської області, українку, громадянку України, одружену, пенсіонерку, інваліда ІІІ групи, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №348339 від 02.04.2024 р., 02 квітня 2024 року близько 10.00 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила щодо притягнення її до адміністративної відповідальності та просить суд закрити адміністративне провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Водночас повідомила, що зранку 02 квітня 2024 року її чоловік ОСОБА_2 , який страждає певними психічними розладами, вийшов з дому та пішов в невідомому напрямку, після чого вона почала розшукувати його поблизу центрального автовокзалу м. Тернополя. Надалі поблизу ТЦ «Новус» вона побачила свого чоловіка, який перебував разом із працівниками поліції. Вказала, що вона не вчиняла відносно свого чоловіка домашнє насильство, однак останній в силу свого віку та наявних у нього психічних розладів, повністю не розуміє своїх дій. При цьому на обліку в лікаря-психіатра ОСОБА_2 не перебуває.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №348339 від 02.04.2024 р., ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якої передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що вона 02 квітня 2024 року близько 10.00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 .

Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена неповно, адже не зазначено в яких саме діях проявилося домашнє насильство, при цьому у відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того в ході дослідження письмових доказів, долучених до матеріалів справи, зокрема, витягу з ІПНП України та рапорту інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Кравець А.В. від 02.04.2024 р., встановлено, що 02.04.2024 р. о 10.38 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , про те, що за адресою АДРЕСА_2 до працівника ТЦ «Новус» звернувся чоловік, як надалі встановлено ОСОБА_2 , та повідомив, що його дружина ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно нього домашнє насильство.

Разом з тим, як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1 , вона не вчиняла домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , однак останній в силу свого віку та наявних у нього психічних розладів, не розуміє своїх дій. Аналогічні пояснення надавала ОСОБА_1 працівникам поліції при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, що зафіксовано на аудіовізуальному диску із відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відповідні письмові пояснення ОСОБА_1 долучені до матеріалів справи. Окрім того у витягу з ІПНП України, що долучений до матеріалів справи, зазначено, що зі слів ОСОБА_2 , кілька років тому він проходив лікування в психоневрологічній лікарні.

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом зафіксовано розмову поліцейських з ОСОБА_2 після приїзду на виклик, а також подальшу розмову ОСОБА_1 із працівниками поліції, разом з тим вказаним відеозаписом факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно її чоловіка не підтверджується.

Відповідно до Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з урахуванням встановлених під час складення протоколу про адміністративне правопорушення обставин справи поліцейським визнано рівень небезпеки як «низький», термінового заборонного припису стосовно кривдника не було винесено.

Будь-які інші відомості, пояснення, докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні. В той же час складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів на підтвердження її вини, не є достатнім для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 173-2, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя С. В. Кунцьо