Номер провадження: 33/813/733/24
Номер справи місцевого суду: 947/335/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Борогана В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №15/23 від 26.12.2023, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського», в порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», перебуваючи в буд. 101-А по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі, неправомірно відмовила у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Колеснікової Ю.С. №30/10/2023/3 від 30.10.2023, яка діє в інтересах ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних.

За даним фактом відносно голови ОСББ «Дача Ковалевського» ОСОБА_1 , в.о. голови Ради адвокатів Одеської області Джабурією О.О. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №15/23 від 26.12.2023, за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Стягнуто судовий збір 605,60 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року є незаконною і необґрунтованою, тому просить її скасувати, та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи був проведений без її участі, про судове засідання належним чином не повідомлялась, про наявність оскаржуваної постанови суду вона дізналась від адвоката, який здійснює представництво ОСББ «Дача Ковалевського».

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Борогана В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції вказав, що головою ОСББ «Дача Ковалевського» ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», неправомірно було відмовлено у наданні інформації на адвокатський запит адвокату Колеснікової Ю.С., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КпАП України.

Однак, апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру на адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за неправомірну відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як встановлено матеріалами справи, 30 жовтня 2023 року адвокат Колеснікова Ю.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСББ «Дача Ковалевського» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних, звернулася з письмовим адвокатським запитом до голови ОСББ «Дача Ковалевського» ОСОБА_1 про надання копій документів.

Запитувані адвокатом документи стосуються структури тарифів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дача Ковалевського», нарахованої заборгованості, копій установчих документів Об`єднання та деяких протоколів засідань правління, копій договорів Об`єднання із постачальниками послуг і актів виконаних робіт тощо.

16 листопада 2023 року голова ОСББ «Дача Ковалевського» ОСОБА_1 надала відповідь №16/11 на вищевказаний адвокатський запит, в якій повідомляється, що відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Дача Ковалевського», не передбачено обов`язку ОСББ надавати запитувану інформацію.

Апеляційний суд погоджується із твердженням ОСОБА_1 про те, що вона, як голова ОСББ «Дача Ковалевського» при наданні відповіді керувалась дотримувалась норм чинного законодавства, в тому числі положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Так, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», встановлено, що співвласник має право: - брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; - обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; - знайомитися з протоколами установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; - одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; - вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; - одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом.

Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Згідно ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: - забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; - звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; - забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; - виконувати свої договірні зобов`язання; - забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; - припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; - у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами.

Виконання зобов`язань об`єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об`єднання.

Таким чином, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Дача Ковалевського», не передбачено обов`язку ОСББ виготовлення та надання копій документів та здійснення організації їх направлення співвласникам.

Апеляційний суд також погоджується із твердженнями ОСОБА_1 про те, що співвласник не звертався до ОСББ з проханням надати такі документи для ознайомлення та / або з можливістю здійснення фото чи відеофіксації, враховуючи, що об`єм запитуваних документів великий.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).

Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 за №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, апеляційний суд приходить до висновку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький