єдиний унікальний номер справи 546/27/24
номер провадження 3/546/50/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Казакова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягався до адміністративної відповідальності 02.01.2024 за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП,

в с т а н о в и в :

11.01.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 за фактом керування 02.01.2024 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу серії ААД № 015797 від 02.01.2024, складеного о 11:20 годині у м. Решетилівка по вул. Молодіжна, 2, інспектором з РПП СПД№1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області, ст. лейтенантом поліції Харченком Р.В., 02.01.2024 о 10:55 годині в м. Решетилівка по вул. Молодіжній, 2, ОСОБА_2 керував т/з FORD-MONOEO д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці у встановленому законом порядку. Тест №680 від 02.01.2024, результат 0,69%. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 02.05.2024 з`явився захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Казаков О.А.

Захисник адвокат Казаков О.А., повідомив суду, що ОСОБА_2 не може прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку з тим, що призваний до лав ЗСУ та перебуває в зоні бойових дій, захисник вважав за неможливе продовжувати розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 , оскільки норми КУпАП визначають його обов`язкову особисту участь під час розгляду справи, а тому розгляд справи у відсутності особи порушить його права на захист.

Суд відхиляє зазначене твердження захисника, оскільки ч. 2 ст. 268 КУпАП чітко визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак розгляд справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Окрім того, суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, однак цим правом не скористалася, враховуючи період часу перебування матеріалів справи на розгляді в суді та неодноразові відкладення розгляду за клопотаннями захисника, також особа має захисника адвоката Казакова О.А., який представляє його інтереси під час розгляду справи, тому ОСОБА_2 не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за участі його захисника адвоката Казакова О.А.

Під час судового розгляду захисник адвокат Казаков О.А. зазначив, що працівниками поліції не вказувалося на причини зупинки, що є порушенням норм ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому всі подальші дії працівників поліції є незаконними. Вважає, що факт керування транспортним засобом не підтверджений. Також зазначає, що в протоколі відсутні відомості щодо відсторонення водія від керування автомобілем, що є порушенням норм КУпАП.

Звертає увагу на те, що працівникам поліції достеменно було відомо, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, однак огляд на стан сп`яніння було проведено саме поліцейськими, що є порушенням порядку огляду згідно зі ст. 266-1 КУпАП. При цьому, на думку захисника саме працівники поліції повинні доводити факт наявності у особи статусу військовослужбовця.

Окрім того вказав на те, що із відеофайлів не вбачається хто саме здійснює продуття газоаналізатора. Також в матеріалах справи є направлення на огляд до лікарського закладу, однак результатів такого огляду матеріали справи не містять.

Також вважає, що наявне в матеріалах справи клопотання ОСОБА_2 про визнання своєї провини за ч. 1 ст. 130 КУпАП та прохання розглядати справу у його відсутності не відповідає вільному волевиявленню особи, оскільки невідомо кому адресоване та працівниками поліції про можливість написання такого клопотання роз`яснено під час складання постанови за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП. Окрім того, зазначає, що компанкт-лиск з відеофайлами не містять електронного підпису.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи судом досліджені наступні докази:

результат тесту «Drager 6810», тест № 680, результат якого показав 0,69 проміле (а.с. 2);

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №015797 від 02.02.2024, у якому викладено опис встановлених обставин, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначено: «З протоколом згоден, 01.01.2024 вечором пив пиво». Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, особі роз`яснено його права, зазначено анкетні дані, у яких відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, особа встановлювалася за паспортом НОМЕР_3 (а.с.3);

акт огляду ОСОБА_2 , на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння рук, почервоніння очей, запах алкоголю с порожнини рота), в якому зафіксовано, що огляд проводився за допомогою приладу «Drager» 6810, результат якого склав 0,69 проміле. З результатом огляду ОСОБА_2 , погодився, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду (а.с.4);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Полтавський обласний центр терапії залежності», складеного 02.01.2024 о 11:00 год, в якому зафіксовано, що огляд продивився за допомогою приладу «Drager» № 6810, проба позитивна, результат - 0,69 проміле, особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставлено працівником поліції (а.с.5);

копію постанови серії БАБ №703123 від 02.01.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП із застосуванням ч. 2 ст.36 КУпАП, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за керуванням 02.01.2024 о 10:55 годині в м. Решетилівка по вул. Молодіжній, 2, транспортним засобом FORD-MONOEO д.н.з. НОМЕР_2 без використання ременів безпеки та без посвідчення водія (а.с. 6);

копію паспорта, ідентифікаційного коду ОСОБА_2 (а.с.7,8);

довідку про реєстраційні дані автомобіля FORD-MONOEO н.з. НОМЕР_2 на польській мові (а.с.9);

довідку СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП про технічні характеристики нагрудного відео реєстратора (бодікамери) (а.с. 10);

компакт-диск з написом « ОСОБА_2 , ААД №015797, ч. 1 ст.130 КУпАП», на якому міститься один відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля та чотири відеозаписи з бодікамери (а.с. 11);

клопотання ОСОБА_2 від 02.01.2024, в якому останній визнає вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю та беззаперечно, просить розгляд провести без його участі (а.с.12).

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026), відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» вказав на те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 N 1103 (в редакції Постанови КМ N 57 ( 57-2023-п ) від 20.01.2023), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, в даному випадку 02.01.2024 о 10:55 год був зупинений працівниками поліції у м. Решетилівка по вул. Молодіжній, 2 під час керування транспортним засобом автомобілем FORD-MONOEO н.з. НОМЕР_2 , тобто поза межами території будь-якої військової частини.

Із досліджених відеофайлів судом встановлено, що ОСОБА_2 не наголошував поліцейським про те, що він є військовослужбовцем, під час керування виконує обов`язки військової служби, не надав відповідних документів, його особа встановлювалася на підставі поданого паспорту.

Також, стороною захисту суду не додано жодних відомостей про те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 02.01.2024 ОСОБА_2 , керуючи вказаним автомобілем, як водій виконував обов`язки військової служби, що не охоплюється порядком проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України, передбаченого ст. 266-1 КУпАП.

Отже, доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Суд прийшов до висновку, що у даному випадку, ОСОБА_2 не керував військовим транспортним засобом, не виконував обов`язки військової служби, і тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, де зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КУпАП), працівниками поліції дотримано порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Також суд вважає, що не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів захисника щодо не підтвердження факту керування транспортним засобом, суд не бере їх до уваги, виходячи з наступного.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення додано компакт-диск з написом « ОСОБА_2 , ААД №015797, ч. 1 ст.130 КУпАП». Не зазначення на диску підписання його ЕЦП не може нівелювати здійснення відеофіксації події.

Судом були досліджені матеріали відеозапису з бодікамери, який суд приймає в якості належного та допустимого доказу у справі, так як цей відеоматеріал містить послідовну відеозйомку та фіксацію всіх обставин справи, що мають значення для даного судового розгляду, у зв`язку з чим відображають цілісну картину події адміністративного правопорушення та відповідають вимогам Інструкції № 1026.

На фрагменті відеозапису із відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що автомобіль біля якого на послідуючих відеозаписах із бодікамери, рухався та здійснював маневр повороту безпосередньо перед автомобілем працівників поліції.

На фрагменті відеозапису, останні цифри якого «0188», зафіксовано спілкування співробітників поліції з водієм автомобіля, рух якого зафіксовано на відеореєстратор, де встановлюється його особа, як ОСОБА_2 . На даному фрагменті зазначено виявлені співробітниками поліції у ОСОБА_2 ознаки сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_2 повідомляє співробітнику поліції, що в цей день не вживав, однак вживав напередодні ввечері. ОСОБА_2 роз`яснено, що ведеться безперервна відеофіксація, запропоновано пройти огляд на місці або у медичному закладі, останній погоджується пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту склав 0,69 проміле. На даному фрагменті зафіксовано, як ОСОБА_2 тричі повідомляв співробітникам поліції, що напередодні ввечері вживав алкоголь. При цьому жодної незгоди із результатами тесту не вислювлював.

На фрагменті відеозапису, останні цифри якого «0190», зафіксовано, що співробітниками поліції встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не має посвідчення водія та під час керування автомобілем останній не користувався ременем пасивної безпеки. На даному фрагменті зафіксовано розгляд справи співробітниками поліції про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП, роз`яснення ОСОБА_2 прав і обов`язків та порядку оскарження постанови.

Таким чином, враховуючи досліджені відеозаписи, копію постанови про накладення на ОСОБА_2 штрафу, у тому числі за керування транспортним засобом без посвідчення водія, яка є чинною та не оскаржена порушником, а також те, що жодних інших осіб, які б могли керувати автомобілем на відеозаписі не вбачається та про них не повідомляє сам порушник ОСОБА_2 , суд прийшов до вику про доведеність факту керування автомобілем ОСОБА_2 .

Також суд не бере до увагу твердження захисника про те, що невідомо яка особа здійснювала продуття приладу «Драгер», оскільки із відеозапису будь-яких інших осіб, окрім поліцейських та ОСОБА_2 не зафіксовано та про такі обставини після продуття сам порушник не зазначає.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.

У такому випадку водій зобов`язаний пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Суд не бере до уваги покликання захисника на те, що результати огляду в лікарському закладі відносно ОСОБА_2 відсутні, попри те, що до матеріалів справи долучено направлення на такий огляд, оскільки із відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не оспорював достовірність результатів огляду на місці, тому, як передбачено нормами Інструкції, у поліцейського в даному випаду був відсутній обов`язок забезпечити доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров`я, що спростовує доводи захисника про зворотнє. При цьому суд вважає, що оформлення такого направлення було здійснено поліцейським безпідставно з огляду на відсутність заперечень в особи щодо результатів тесту газоаналізатора. Разом з цим, вказані обставини не спростовують факту встановлення у особи стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора.

Окрім того суд вважає, що не здійснення працівниками поліції відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем хоча й вказує на порушення норм КУпАП, однак жодним чином не може впливати на встановлення обставин події за ст. 130 КУпАП, тому ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.

За умови встановлення доведеності факту вчинення правопорушення, навіть за наявності формальних порушень під час фіксування виявленого правопорушення, ці обставини на переконання суду не можуть нівелювати виявлене правопорушення та не вказують, що особа, яка зобов`язана дотримувати ПДР України, може уникнути настання відповідальності за вчинене правопорушення у тому числі з огляду на принципи щодо невідворотності настання юридичної відповідальності у разі порушення норм чинного законодавства.

Так само не носять переконливого значення доводи захисника про те, що наявне в матеріалах справи клопотання ОСОБА_2 про визнання своєї провини за ч. 1 ст. 130 КУпАП та прохання розглядати справу у його відсутності не відповідає вільному волевиявленню особи, оскільки зазначені доводи по-перше не доведені належними і допустимими доказами, по-друге безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 особисто написано пояснення про те, що «З протоколом згоден, 01.01.2024 вечором пив пиво».

Таким чином доводи захисника суд вважає такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, на переконання суду, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що досліджені докази доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.9 (а) ПДР України, а саме керування транспортним засобом водієм, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, який встановлений працівниками поліції відповідно до порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

У постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Отже, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_2 підлягає застосуванню адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушниці на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Реквізити для сплати штрафу Отримувач коштів: ГУК Полтав. обл./Полтавська/21081300 Полтавська/21081300 Банк отримувача: Казначейство України( ЕАП) Номер рахунку (IBAN)UA 0016001Штраф за порушення ПДР.

Реквізити для сплати судового збору Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова «судовий збір», Решетилівський районний суд Полтавської області код ЄДРПОУ суду: 02886137.

Суддя О.О. Романенко