Справа № 553/902/24
Провадження № 3/553/447/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.05.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської обл., є громадянином України, солдат військової частини НОМЕР_2 , курсант навчального взводу зв`язку, навчальної роти зв`язку, навчального батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

18.03.2024, о 13 год. 45 хв., на території Подільського району м. Полтави, ОСОБА_1 , в порушення статей 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, розпивав алкогольні напої та перебував на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який повідомлявся про розгляд справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши надані матеріали, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про таке.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положення статті 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення А3990 № 13 від 19.03.2024, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1-2);

- рапортом командира 1 навчального батальйону зв`язку підполковника ОСОБА_2 від 18.03.2024 (а. с. 3);

- письмовими поясненнями т.в.о. ЗКБ з МПЗ 1 НБЗ капітана ОСОБА_3 від 18.03.2024 (а. с. 4);

- письмовими поясненнями командира роти - старшого викладача 10НРЗ майора ОСОБА_4 від 18.03.2024 (а. с. 5);

- письмовими поясненнями командира взводу - викладача капітана ОСОБА_5 від 18.03.2024 (а. с. 6);

- - письмовими поясненнями санітарного інструктора 6 НРЗ сержанта ОСОБА_6 від 19.03.2024 (а. с. 7);

- копією військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а. с. 8).

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 467, проведеного 18.03.2024 о 14 год. 33 хв., за результатами якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 9);

- результатами проведеного тесту за допомогою з газоаналізатора Drager (прилад АRNА 0666) (а. с. 10).

Оцінивши докази по справі, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: розпивання алкогольних напоїв та поява на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, відомості про особу, що притягується до відповідальності, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

На ОСОБА_1 накласти стягнення за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова