КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/8510/24 Головуючий в суді І інстанції:Білоцерківець О.А.
Провадження № 33/824/2669/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бутенка Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 863402 від 10.02.2024 р. - 10.02.2024 року о 00 год. 18 хв. в м. Києві на вул. М. Бойчука, 3, водій ОСОБА_1 керував т/з марки «БМВ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, результат позитивний - 0, 61‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративне стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 10 квітня 2024 року адвокат Бутенко Олексій Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Крім того, разом з апеляційною скаргоюзахисник ОСОБА_1 - адвокат Бутенко О.А. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обгрунтування клопотання захисник вказує на те що, повний текст оскаржуваної постанови не був опублікований та не надсилався ОСОБА_1 та/або його захиснику до 05 квітня 2024 року.

Разом з тим 05 квітня 2024 року постанова суду першої інстанції від 20 березня 2024 року була завантажена до системи «Електронний суд» і таким чином була вручена захиснику ОСОБА_1 - адвокату Бутенко О.А., що підтверджується доданою до апеляційної скарги копією картки руху документа (а.с. 48).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно відео-доказу фіксації вчинення поліцейських дій не вбачається підстав стверджувати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, оскільки його транспортний засіб є нерухомим увесь проміжок часу, який був зафіксований.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бутенко О.А. обгрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції мав врахувати відсутність зібраних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і не міг виходити з будь-яких припущень щодо наявності такого факту за відсутності підтверджуючих доказів.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бутенко О.А. вказав на можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку із перебуванням останнього за кордоном, крім того, захисник підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, водночас апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 863402 від 10.02.2024 р., з якого вбачається, що 10.02.2024 року о 00 год. 18 хв. в м. Києві на вул. М. Бойчука, 3, водій ОСОБА_1 керував т/з марки «БМВ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, результат позитивний - 0, 61‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alkotest «DRAGER» 6820 10.02.2024 року о 00 год. 32 хв., результат тестування - 0,61 ‰ (а.с. 2);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук за допомогою «Alkotest «DRAGER» 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 0,61 ‰ позитивний (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alkotest «DRAGER» 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 0,61 ‰ позитивний (а.с. 4).

- даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 підтвердив про керування ним транспортним засобом, після чого на вимогу працівника поліції погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та пройшов даний огляд за допомогою приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, який показав наявність у ОСОБА_1 алкоголю з результатом 0,61 ‰, з вказаним результатом огляду ОСОБА_1 погодився, після чого працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 10 лютого 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно відео-доказу фіксації вчинення поліцейських дій не вбачається підстав стверджувати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, оскільки його транспортний засіб є нерухомим увесь проміжок часу, який був зафіксований, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки на дослідженому відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 не заперечував факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під його керуванням. Крім того, автомобіль знаходиться на проїзній частині у зоні зупинки громадського транспорту з працюючим двигуном та увімкненими фарами, а на запитання поліцейського стосовно того, куди рухається ОСОБА_1 у комендантську годину, останній відповів, що їде в центр міста на зустріч із людиною, щоб забрати важливі документи. Тобто, сукупність обставин справи свідчить про доведеність факту керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав врахувати відсутність зібраних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і не міг виходити з будь-яких припущень щодо наявності такого факту за відсутності підтверджуючих доказів суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи захисника не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга Бутенка Олексія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Бутенку Олексію Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Бутенка Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «09» травня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко