ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

у с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05.11.2023 о 13-24 год. у м.Черкаси по вул.Прикордонника Лазаренка, 24, керував автомобілем Ваз-2101 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в ЧОНД за адресою: м.Черкаси, пр-т Хіміків, 62, висновок № 733 від 05.11.2023, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2024 року, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що він не заперечує факту перебування 05.11.2023 в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування транспортним засобом та він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки неодноразово пояснював поліцейським, що не керував автомобілем.

Вважає, що жодного доказу виконання ним функцій з керування транспортним засобом матеріали справи не містять, а пояснення свідка, який теж перебував в стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції просто перекручені та представлені в іншому світлі.

ОСОБА_1 зазначає, що наразі він проходить службу в лавах територіальної оборони на підставі контракту добровольця територіальної оборони, укладеного між ним та командиром добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1 08.11.2022, яке підпорядковане в/ч НОМЕР_2 на посаді водія, при цьому на даний момент являється учасником оборони України в зв`язку з військовими діями та виконує бойове розпорядження командира добровольчого формування Черкаської територіальної громади №3 05.01.2024. Крім того, він проживає зі своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який хворіє на рак прямої кишки та забезпечує його дороговартісне лікування. Також він являється платником аліментів на своїх двох неповнолітніх дітей, заборгованості немає, при цьому він працює водієм у ФОП ОСОБА_4 , де позитивно характеризується. В зв`язку із чим він не згідний з твердженнями суду першої інстанції про не встановлення обставин які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 01.03.2024 на 10:30 год., 29.03.2024 на 09:30 год. та 12.04.2024 на 11:00 год. ОСОБА_1 не з`являвся, при цьому про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення листів рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та SMS повідомлень, на адресу та номер телефону зазначені апелянтом в його апеляційній скарзі. В свою чеоргу, із матеріалів справи вбачається, що згідно довідок Укрпошти про причини повернення, адресовані ОСОБА_1 листи повернулися на адресу апеляційного суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, тоді як згідно довідок про недоставлення SMS, причини недоставлення зазначено абонент тимчасово недоступний.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Разом з тим, згідно вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З врахуванням зазначеного, вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625883 від 05.11.2023 згідно якого, ОСОБА_1 05.11.2023 о 13:24 год. у м.Черкаси по вул.Прикордонника Лазаренка, 24, керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, висновок № 733 від 05.11.2023, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

- рапорту працівника поліції від 05.11.2023 згідно якого, зокрема, 05.11.2023 під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, висновок № 733, алкогольне сп`яніння;

- висновку № 733 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2023 згідно якого, ОСОБА_1 встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він не заперечує факту перебування 05.11.2023 в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування транспортним засобом та він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки неодноразово пояснював поліцейським, що не керував автомобілем. Крім того, жодного доказу виконання ним функцій з керування транспортним засобом матеріали справи не містять, а пояснення свідка, який теж перебував в стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції просто перекручені та представлені в іншому світлі.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, дослідженим судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що наразі він проходить службу в лавах територіальної оборони на підставі контракту добровольця територіальної оборони, укладеного між ним та командиром добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1 08.11.2022, яке підпорядковане в/ч НОМЕР_2 на посаді водія, та являється учасником оборони України, виконуючи бойове розпорядження командира добровольчого формування Черкаської територіальної громади №3 05.01.2024. Крім того, він проживає зі своїм батьком, який хворіє на рак прямої кишки та забезпечує його дороговартісне лікування, також він являється платником аліментів на своїх двох неповнолітніх дітей, та працює водієм у ФОП, де позитивно характеризується. В зв`язку із чим він не згідний з твердженнями суду першої інстанції про не встановлення обставин які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

З врахуванням вимог ч.1 ст.34 КУпАП, на думку апеляційного суду, дані доводи є безпідставними, оскільки вони в розумінні зазначеної норми, не можуть бути підставою для зміни судового рішення та пом`якшення адміністративного стягнення, яке покладено на ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба