Справа 362/2090/24
Провадження 3/362/1148/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 о 21.00 год у Київській області в смт Калинівка по вул. Залізничній водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «сузуки» д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора. Після зупинки транспортного засобу, у водія ОСОБА_1 виявлено явні ознака алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, хитка хода, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки, так і у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснив, що дійсно у нього був «перегар», але він був тверезий, пояснив, що поспішав за викликом (таксував), тому переїхав через переїзд на заборонений сигнал та відмовився від проходження огляду. Просив призначити стягнення у виді штрафу із розстрочкою, оскільки через важкий матеріальний стан не має змоги сплатити всю суму штрафу одночасно.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини для правильного вирішення справи.

Судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення:

- протоколи від 13.03.2024, в яких викладено фактичні обставини скоєних правопорушень, порушені вимоги закону, кваліфікація дій особи, та які підписано водієм без зауважень;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт відмови водія від проходження огляду, який підписано водієм без зауважень з поміткою «Згоден»;

- направлення водія на огляд до медичного закладу, що не відбувся через відмову водія, який також підписано водієм без зауважень;

- акт відсторонення водія від керування автомобілем;

- відеозапис, який міститься на диску як додатку до протоколу, зміст якого повністю відповідає фактичним обставинам, встановленим судом, та іншим матеріалам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ККУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічного засобу відеозапису, який доданий до протоколу у встановленому законом порядку, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, якими відповідно до п. 3 цієї Інструкції є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським дотримано норми вказаної Інструкції, оскільки в нього були наявні підстави вважати, що водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, але водій відмовився.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. При цьому, суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що в діях водія вбачається порушення ПДР, а саме - п.20.5в та п.2.5 ПДР, і наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З аналізу санкцій відповідних частин ст.ст 123, 130 КУпАП вбачається, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає найбільш серйозну адміністративну відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання.

Вирішуючи клопотання особи, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), приходить до висновку, що дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати.

З урахуванням викладеного, оскільки особа не має можливості одноразово сплатити штраф, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання з урахуванням майнового стану особи, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплат.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В порядку ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на 5 місяців, встановивши такий графік його оплати: по 3400 гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому постанова набере законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн 60 коп судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сухарева О.В.