Єдиний унікальний № 946/1793/24
Провадження № 3/946/916/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2024 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали адміністративного провадження про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2024 року о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_1 на вул. Українській 100 під час керування транспортним засобом «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 у порушення вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху здійснила наїзд на паркан, чим завдала механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У своїх поясненнях провину визнала у повному обсязі з посиланням на те, що на затяжному повороті зачепила бордюр, через що автомобіль занесло і спричинило наїзд на паркан по вул. Українська 100.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Обставини правопорушення визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №536745 від 03 березня 2024 року.

Вказані обставини підтверджені схемою місця ДТП та даними з електронного носія.

Дії правопорушника кваліфіковані за ознаками ст. 124 КУпАП.

Окрім того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №536744 від 03 березня 2024 року визначено, що о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_1 на вул. Українській 100 під час керування транспортним засобом «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 у порушення під час наїзду на паркан у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця та медичному закладі у встановленому законодавством порядку.

Дії кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 проти звинувачення заперечує, пояснила, що вона в результаті зіткнення транспортного засобу з парканом знаходилась у стані, який у сукупності з наявністю перехожих та висловлювань з їхнього боку не могла адекватно надавати відповідь співробітників поліції щодо проходження обстеження на предмет знаходження у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, за порушення якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536744 від 03 березня 2024 року передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимогами ст. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року визначено, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; з урахуванням чого Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Враховуючи викладене, обвинувачення за ст. 130 КУпАП відповідно до практики ЄСПЛ слід розглядати як кримінальні з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року визначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Окрім вказаного, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Відповідно п.п.2 п.2 розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до вимог п. 5 розділу II зазначеної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В судовому засіданні встановлено, що на електронному носії, який долучений до матеріалів провадження, визначені обставини, за якими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536744 складений на місці наїзду транспортного засобу на паркан житлового будинку.

В самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №536744 ОСОБА_1 заперечувала проти наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Разом із тим поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на електронному носії, не дає можливості стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 ознак стану алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Наявність даних про фактичні дії інших осіб, які визначали своє ставлення до зіткнення з одного боку та, з іншого боку заспокоювали ОСОБА_1 , є підставою погодитись з поясненнями правопорушника щодо її психологічного та морального стану і частині неможливості адекватної відповіді на пропозиції співробітників поліції проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Інформацією з електронного носія підтверджено, що співробітники поліції з огляду на поведінку ОСОБА_1 , не пропонували останній пройти обстеження в медичному закладі.

В такому разі відсутність згоди, яка не виражена ані вербально ані в діях, не може бути кваліфіковано за знаками відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сукупність вказаних доказів є такими, що зумовлюють відсутність в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що у свою чергу є підставою для закриття провадження у справі в порядку, передбаченому ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

З урахуванням вказаного за правилами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення з ст. 124 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини та призначається штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посвідчення водія НОМЕР_2 від 28 липня 2022 року, вилучення якого підтверджене протоколом про адміністративне правопорушення, підлягає поверненню.

Керуючись ст. 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Виправдати через відсутність складу правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Посвідчення водія НОМЕР_2 від 28 липня 2022 року повернути ОСОБА_1 .

Визнати винною ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та призначити штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.(вісімсот п`ятдесят грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 605,6 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.)

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жигулін С.М.