Справа № 298/841/24
Номер провадження 3/298/565/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Діброва Роменського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №01452 від 26 квітня 2024 року, " ОСОБА_1 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетинання державного кордону, в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП".

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014752 від 26 квітня 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП відбудеться у Великоберезнеянському районному судді за адресою: Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

6 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення з додатками, в яких він зазначив, що не здійснював спроби незаконного перетину кордону та не вчиняв злісну непокору працівникам прикордонної служби "Великий Березний". Вину не визнає.

Зазначив, що в квітні 2024 року він запланував відпочинок в Закарпатській області, зокрема, відвідати ряд туристичних місць від м. Перечни до м. Свалява. Напередодні забронював номер в готелі "Шиповець", що розташований за адресою АДРЕСА_2 , на період з 26 квітня до 29 квітня 2024 р.

Пояснює, що об 11:30 після виходу з вагона на залізничній платформі станції смт. Великий Березний, до нього підійшов чоловік в цивільній формі і запропонував проїхати з ним, не надаючи ніяких пояснень. Він відмовився, оскільки не знав хто він і яка мета їхньої поїздки. Через 15 хвилин прибули працівники прикордонної служби і без додаткових пояснень почали до нього застосовувати силу, штовхати і тягнути його та його речі до автомобіля, фізичний стан погіршився. Він просив їх представитись, назвати причину затримання і дати хвилину для пояснень мети поїздки. Намагався пред`явити документи: паспорт, копії документів, що надають йому відстрочку від мобілізації, квитки, виписки з лікарні - саме це мало зняти будь-які сумніви щодо законності його перебування в Закарпатській області. Вже під час застосування до нього сили, один з працівників включив відеозапис на телефоні та записав, тягнучи його до службового автомобіля, представились, проте не назвали причину затримання, куди його доставляють і не дали йому можливості будь що пояснити.

Повідомляє, що затримання відбулося 26.04.2024 р. близько 11:30 на платформі станції "Великий Березний". Він не був 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв на околиці населеного пункту Великий Березний на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку, як це вказано в протоколах про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014752 та ЗхРУ № 014753.

Також повідомив, що відповідно до ст 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", він має право на відстрочку від мобілізації, оскільки його дружина ОСОБА_2 має інвалідність другої групи безстроково.

У поданих поясненнях просить закрити провадження через відсутність складу та події правопорушення у справі про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення до відповідальності за ч.1 ст 204-1 КупАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014752; та розглядати справу без його участі, оскільки його візит до смт. Великий Березний може бути розцінений працівниками прикордонної служби "Великий Березний", як спроба перетину кордону, з повторним складанням відповідного протоколу.

9 травня 2024 року від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, аналогічного змісту.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також надіслані ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" документи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

В розглядуваному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.1 ст. 204-1 КУпАП із зазначенням того, що останній 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетинання державного кордону, в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечує повністю. З наданих ОСОБА_1 письмових пояснень, що долучені до протоколу, та письмових пояснень, що надійшли через систему «Електронний суд» вбачається, що ОСОБА_1 слідував у Закарпатську область з метою відпочинку в базі відпочинку «Шиповець» та з ціллю туризму, у підтвердження чого надав квитки на потяг, придбані на ОСОБА_3 , та інформацію про бронювання номеру на базі відпочинку «Шиповець» у період з 26 квітня по 29 квітня. Крім цього, як зазначив ОСОБА_1 у своїх поясненнях, він має право на відстрочку від мобілізації, оскільки його дружина ОСОБА_2 має інвалідність другої групи безстроково, у підтвердження вказаному надав копію свідоцтва про одруження, копію медичного висновку, та копію заяви на відстрочку, адресовану начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 26 квітня 2024 року; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року (в яких він заперечує свою вину); копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 26 квітня 2024 року; письмові пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 від 27.04.2024 року; витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 26 квітня 2024 року; схему затримання правопорушника 26.04.2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 , спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд вважає, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП наявна обставина, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.