Справа № 517/588/24
Провадження № 3/517/477/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , адвоката Кушнеренка І.В. (в режимі відео конференції), розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Каланчак Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого керуючим магазином (компанія Дніпро-М), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 .

Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду встановлено, що 04 травня 2024 року біля 10 год 20 хв., поблизу с. Майорське Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 12000 метрів від лінії державного кордону, було виявлено ОСОБА_2 , який в групі осіб, а саме з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р.Молдова на напрямку с. Майорське (Україна) с. Караманове (РМ) поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 09 травня 2024 року, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (зв.а.с. 1). Крім цього, про вказане судове засідання ОСОБА_2 повідомлявся шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 13). Варто наголосити, що у матеріалах справи наявна підписана ОСОБА_2 заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 9).

Також, у матеріалах справи міститься власноручно написана ОСОБА_2 заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю. Про результати розгляду справи просив повідомити за вказаним ним номером мобільного телефону (а.с. 8).

09 травня 2024 року від адвоката ОСОБА_6 на захист ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання, у якому він просив відкласти судове засідання, призначене на 09 травня 2024 року о 12 год 00 хв., у зв`язку із необхідністю надання адвокату часу для ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 15).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено.

13 травня 2024 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», від адвоката ОСОБА_6 на захист ОСОБА_2 , надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 25-29).

ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 15 травня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 19).

У судовому засіданні, призначеному на 15 травня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Кушнеренко І.В. підтримав надані ним 13 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» письмові заперечення на протокол. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, з підстав зазначених у запереченнях.

У письмових запереченнях адвокат вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04 травня 2024 року о 10 год 20 хв. ОСОБА_2 виявлено поблизу с. Майорське Роздільнянського району Одеської області на відстані до 12000 м (перші дві цифри в протоколі виправлено) від лінії ДКУ та останній в групі осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагався перетнути ДКУ поза пунктами пропуску ДКУ на виїзд з України в РМ в пішому порядку. Додатком до протоколу вказано: рапорт, пояснення виявленої особи, копії паспорта, заява до суду, витяг бази ризик.

Відносно протоколу про адміністративне правопорушення вказує, що він має виправлення перших двох цифр (12000 м) відстані перебування ОСОБА_2 від лінії ДКУ, що є грубим порушенням закону. Також протокол сам по собі не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Щодо рапорту зазначає, що даний документ складено на добу пізніше ніж датований сам протокол. Вказана обставина свідчить про те, що підстав вказувати рапорт як додаток до протоколу уповноваженої особи не було. Крім цього, вказаний рапорт не може слугувати доказом вини, оскільки інформація, яку в ньому викладено, необхідно перевіряти іншими доказами.

Відносно схеми місцевості виявлення правопорушення від 05 травня 2024 року зазначає, що її, так як і рапорт складено 05 травня 2024 року, тобто на наступну добу після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, на момент складання протоколу її не існувало. Крім цього, на вказаній схемі відображено місце виявлення 3 громадян України призовного віку, які вчинили спробу перетину Державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в пішому порядку без вантажу. В схемі не вказано анкетні данні осіб, яких було виявлено, з вказаної схеми не можливо встановити чи відповідає вона дійсності, оскільки в ній відсутня будь-яка інформація про те, яким чином встановлено місце виявлення осіб. Також із самої схеми неможливо встановити, яка все ж таки відстань від встановленої точки до Державного кордону України. Не зрозумілим залишається яким чином особа, яка складала дану схему, встановила напрямок руху осіб.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_2 від 04 травня 2024 року вказує, що підписані ОСОБА_2 пояснення не відповідають дійсності та він був вимушений їх підписати внаслідок незаконного затримання інспекторами прикордонної служби, тривалого утримання та застосування психологічного тиску. Зазначає, що метою його та ОСОБА_4 поїздки до Одеської області була купівля автомобіля, який знаходиться в м. Подільськ, куди вони діставалися на таксі. Однак до м. Подільськ вони не доїхали та під час руху на трасі їх транспортний засіб був зупинений чоловіками в військовій формі. Надалі їх групу було доставлено до ВПС, де їх почали розпитувати стосовно того куди вони їхали та які їх плани, на що вони пояснили прикордонникам мету свого візиту.

Щодо доповідної записки зазначає, що у вказаній записці детально зазначено про те, яким чином ОСОБА_2 та інші намагались перетнути Державний кордон України, міститься посилання на телеграм-канал та номер телефону, з яким вони зв`язувались. Також, зазначено, що вони прибули на таксі до с. Майорське і чекали в посадці темряви, але через годину їх виявили та затримали військовослужбовці ДПС України та в подальшому доставили до віпс «Павлівка» для проведення фільтраційно-перевірочних даних та складання процесуальних документів. Разом з тим, залишається не зрозумілим звідки особа, яка складала цю доповідну записку, отримала таку інформацію. У поясненнях ОСОБА_2 така інформація не відображається, будь-яких свідків правопорушення не було.

У зв`язку з тим, що виникла необхідність вислухати пояснення уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено.

ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 24 травня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 36).

24 травня 2024 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», від адвоката ОСОБА_6 на захист ОСОБА_2 , надійшли додаткові пояснення у справі (а.с. 41).

У судовому засіданні, призначеному на 24 травня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Кушнеренко І.В. підтримав попередньо надані ним письмові заперечення та додаткові пояснення. Згідно додаткових пояснень адвокат вказує, що в самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_2 для такого перетину. По своїй суті наявні в матеріалах справи документи підтверджують лише факт перебування ОСОБА_2 на території, яка перебуває в прикордонному районі (відповідно до протоколу на відстані близько 12 км від кордону). Отже сам факт перебування ОСОБА_2 на зазначеній відстані від лінії державного кордону не може свідчити про намір незаконного його перетину, оскільки чинним законодавством не встановлено заборону перебування чи пересування громадян в контрольованих прикордонних районах. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він 04 травня 2024 року біля 10 год 20 хв. будучи в прикордонному наряді «ГрР», на напрямку с. Майорське (Україна) с. Караманове (РМ) на відстані до 12000 м від лінії державного кордону України виявив 3 громадян України, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Особи даних громадян були встановлені згідно паспортів громадянина України та паспортів громадянина України для виїзду за кордон, які останні мали при собі. Під спілкування із виявленими громадянами було з`ясовано, що всі вони мали намір здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Після вказаного ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було доставлено до віпс «Павлівка» для складання адміністративних матеріалів. Крім цього, під час оформлення адміністративних матеріалів дані особи свою вину у намаганні незаконно перетнути державний кордон, визнали повністю добровільно написавши відповідні письмові заяви та письмові пояснення і підписавши протоколи про адміністративне правопорушення. Заяв та клопотань від ОСОБА_2 про залучення захисника не надходило. Також зазначив, що до вказаних осіб працівниками прикордонної служби не застосовувалась ні фізична сила, ні психологічний тиск.

Будь-які службові розслідування пов`язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та оформленням відповідних адміністративних матеріалів, відносно нього не проводилися, скарги на його дії не надходили. Щодо схеми місцевості виявлення правопорушення та рапорту, які датовані 05 травня 2024 року, на добу пізніше події самого адміністративного правопорушення та складання протоколу пояснив, що дані документи були виготовлені 04 травня 2024 року, а дата їх складання була вказана помилково через велике навантаження, спричинене тим, що в даний період часу значно збільшилась кількість осіб, які постійно намагаються незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску. Великим вантаженням також пояснив одиничне виправлення відстані (12000 м) від лінії ДКУ в протоколі. До того ж дане виправлення було засвідчене підписом самого ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення захисника, пояснення уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові заперечення та додаткові пояснення адвоката, докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Щодо доводів адвоката викладених ним у письмових запереченнях відносно того, що рапорт та схему місцевості виявлення правопорушення від 05 травня 2024 року складено на добу пізніше ніж сам протокол суд зазначає наступне.

Так, як пояснив у судовому засіданні начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 , що схема місцевості виявлення правопорушення та рапорт були виготовлені 04 травня 2024 року, а дата їх складання (05 травня 2024 року) була вказана помилково через велике навантаження, спричинене тим, що в даний період часу значно збільшилась кількість осіб, які постійно намагаються незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску.

До того ж варто зауважити, що вданий час дійсно збільшилась кількість осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, що також підтверджується кількістю надходження до Фрунзівського районного суду Одеської області протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 204-1 КУпАП.

За таких обставин суд приймає до уваги додані до матеріалів справи схему місцевості виявлення правопорушення та рапорт, які були складені начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 , оскільки вони дають можливість встановити інформацію щодо спроби незаконного перетину державного кордону та повністю узгоджуються з іншими доказами як в цілому, так і в деталях та є такими, що не викликають сумніву.

Відносно доводів адвоката викладених ним у письмових запереченнях стосовно того, що схема місцевості виявлення правопорушення складена та підписана особою, яка певною мірою зацікавлена у складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення (як мінімум через статистичні показники) суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що особа яка підготувала адміністративні матеріали - начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази у матеріалах справи, які надійшли до суду так їх і не додано захисником.

Також, судом не приймаються до уваги посилання адвоката на те, що наявні в матеріалах справи власноручно написані письмові пояснення ОСОБА_2 від 04 травня 2024 року, у яких він визнає свою вину, не відповідають дійсності та він був вимушений їх підписати внаслідок незаконного затримання інспекторами прикордонної служби, тривалого утримання та застосування психологічного тиску, оскільки на підтвердження зазначеного не надано жодного доказу, зокрема доказу звернення ОСОБА_2 до відповідних правоохоронних органів із заявою на незаконні дії працівників прикордонної служби. Відповідна версія викладена адвокатом вже через деякий час після спілкування з клієнтом ОСОБА_2 , а тому оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення особи від відповідальності за вчинене правопорушення. Крім цього, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 чітко та детально описує, яким чином мав відбуватись незаконний перетин держаного кордону, зазначає ім`я організатора та суму грошових коштів, яку потрібно буде заплатити за сприяння незаконному перетину державного кордону, що підтверджує наявність у ОСОБА_2 умислу спрямованого на незаконний перетин державного кордону України.

Отже, судом під час розгляду справи не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів, які б призвели до написання власноручних пояснень щодо обставин, які мали місце 04 травня 2024 року, підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів.

Крім того, твердження адвоката викладені ним в письмових запереченнях щодо невідповідності між собою письмових пояснень ОСОБА_2 та його свідчень зазначених в доповідній записці, не спростовують саму суть правопорушення викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки повністю співпадають з метою та умислом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який був спрямований на перетин державного кордону України до Республіки Молдова.

Крім цього, щодо протоколу про адміністративне правопорушення та порушення права на захист особи суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 252 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є самостійним доказом у справі про адміністративне правопорушення та має бути оцінений за правилами оцінки доказів.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідає вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом МВС України № 898 від 18.09.2013, складений уповноваженою особою Державної прикордонної служби, в присутності ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право мати захисника, що засвідчено підписом ОСОБА_2 , примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не останній не мав. Також ОСОБА_2 таким правом, як подати зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень з боку осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких скарг на дії працівників прикордонної служби суду надано не було.

Щодо виправлення в протоколі, а саме відстані (12000 м) перебування особу від лінії державного кордону України, суд зазначає, що наявне виправлення у даному випадку носить формальний характер та є опискою, не є суттєвим та дозволяє зрозуміти зміст викладеного, не змінює суть і обставини вчинення адміністративного правопорушення та не впливає на кваліфікацію дій особи, а тому не впливає на допустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу. Крім того, суд зауважує, що вказане виправлення засвідчене підписом ОСОБА_2 .

Отже, ураховуючи викладене вище, протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у справі щодо доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, твердження адвоката про те, що ОСОБА_2 знаходився в с. Майорське Роздільнянського району Одеської області на відстані 12000 м від лінії державного кордону України та при цьому не вчиняв жодних дій направлених на спробу незаконного перетину державного кордону, а саме по собі його перебування в прикордонному районі не є порушенням закону є також безпідставними та необґрунтованими, оскільки адміністративна відповідальність за ст. 204-1 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань.

До того ж захисник не довів суду мету перебування ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на території Роздільнянського району Одеської області (прикордонного району) в зазначеному в протоколі місці, оскільки його версія щодо поїздки вказаних осіб до м. Подільськ Одеської області (для купівлі автомобіля) не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. Незважаючи на наведені доводи захисника щодо бажання ОСОБА_2 купити автомобіль у м. Подільськ Одеської області, а відтак відсутність умислу незаконно перетинати державний кордон з України в Молдову, суд оцінює вказане як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вказане спростовується сукупністю належних та допустимих доказів.

За таких обставин суд відхиляє викладені в письмових запереченнях та додаткових поясненнях доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кушнеренка І.В., щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В свою чергу винність ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255881 від 04 травня 2024 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту (а.с. 1); рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 , згідно якого він 04 травня 2024 року біля 10 год 20 хв. будучи в прикордонному наряді «ГрР» на напрямку с. Майорське (Україна) с. Караманове (РМ) на відстані до 12000 м від лінії державного кордону України виявив 3 громадян України, які намагалися здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку (а.с. 2); схемою місцевості виявлення правопорушення, з якої встановлено, що 04 травня 2024 року о 10 год 20 хв. три чоловіки призовного віку, були виявлені в близькості від лінії державного кордону України з Республікою Молдова. Напрямок руху виявленої групи з с. Майорське (Україна) в напрямку с. Караманове (Р.Молдова) на вихід з України, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04 травня 2024 року, згідно яких він власноручно вказав, що йому зателефонував товариш та повідомив, що є можливість виїхати за кордон. На вказану пропозицію він погодився та приїхав до м. Одеса, де вони зустрілись. Ознайомившись з умовами виїзду він вирішив їхати. Координатором була особа на ім`я ОСОБА_7 , який повідомив, що їх забере водій та доставить до місця перетину кордону. Організатор сказав, що його послуги будуть коштувати 80000 гривень. Надалі в ході реалізації вказівок організатора, коли вони проїхали с. Майорське Роздільнянського району Одеської області, то їх було зупинено працівниками прикордонної служби. Свою вину визнав повністю та зобов`язався в подальшому не порушувати закон (а.с. 4).

Отже, винність ОСОБА_2 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи ОСОБА_2 (чоловік призовного віку, мешканець с. Чабани Фастівського району Київської області), був виявлений прикордонниками в складі групи осіб 04 травня 2024 року о 10 год 20 хв. на відстані до 12000 м від лінії державного кордону, поблизу с. Майорське Роздільнянського району Одеської області (в районі у якому запроваджений прикордонний режим). Крім цього, суд зауважує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є жителями різних областей України, а саме: с. Чабани Фастівського району Київської області, м. Одеса та м. Звягель Житомирської області відповідно.

Отже, зазначене вище, а саме місце виявлення ОСОБА_2 прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлені.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_2 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та характер вчиненого правопорушення ОСОБА_2 , особу порушника, який свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказані дії вчинив в період воєнного стану, вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, а також ураховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_2 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33, 40-1, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Каланчак Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого керуючим магазином (компанія Дніпро-М), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів Фрунзівський р/с в Од.обл./отг.смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Каланчак Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого керуючим магазином (компанія Дніпро-М), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ТУ ДСА в Од.обл./отг.смт.Захарівка/22030101, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 22400 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: