Справа № 308/6552/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши клопотання адвоката Раковець Ольги Олегівни про участь в режимі відеоконференції у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

07.05.2024 року захисник особи відносно якої складено протокол - адвокат Раковець Ольга Олегівна подала через систему «Елеуктронний суд» клопотання, згідно якого повідомляє про відсутність можливості прибути у судове засідання 08.05.2024 року до Ужгородського міськрайонного суду у зв`язку з проживанням у м.Ірпінь Київської області та наявним робочим місцем у Києві. Тому задля здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 , вважає оптимальним варіантом слухання справи - проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «Відеоконференцзвязок» за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua/.

Захисник зазначає, що зареєстрована в системі «Відеоконференцзв`язок» за офіційною електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , авторизація підтверджена за допомогою ЕЦП АЦСК Україна.

Розглянувши подане клопотання приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку вирішення питання, щодо здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, а тому виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону, а саме норм кримінального процесуального кодексу України та при вирішенні питання про здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, керуватися положеннями ст. 336 КПК України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього Рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження регламентовано ст. 336 КПК України, відповідно до частини першої якої, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку. Разом із тим, клопотання має бути обґрунтованим причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними доказами неможливості такої участі.

Так, із клопотання вбачається, що захисником Раковець О. О. не обґрунтовано доказами жодної передбаченої ст. 336 КПК України підстави, за яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а також не надано доказів про неможливість прибуття і участі в судовому засіданні безпосередньо в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, не доведено об`єктивних перешкод щодо прибуття до суду.

Віддаленість учасників судового розгляду від місцезнаходження суду чи перебування їх в іншому населеному пункті (м. Ірпінь) не є підставою для підтвердження необхідності саме такої участі в судовому засіданні та позбавляє можливості захисника з`явитись у судове засідання.

У відповідності до пункту 2 розділу І Порядку учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зразок якої наведено в додатку 2 до цього Порядку, не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

За наведеного, враховуючи наявні технічні перешкоди у проведенні судового засідання у справі в режимі відеоконференції, оскільки у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області наявна обмежена кількість залів судових засідань, обладнаних системою відеоконференцзв`язку, суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката Раковець Ольги Олегівни про участь в режимі відеоконференції у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 336 КПК України, ст. 5, 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Раковець Ольги Олегівни про участь в режимі відеоконференції у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило