Справа № 344/149/24
Провадження № 33/4808/535/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Івасишин З.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Івасишин З.З. на постанову Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови, 26 грудня 2023 о 10 год. 28 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка, 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault» моделі «Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник Івасишин З.З, вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Стверджує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставна, ознаки сп`яніння відсутні. При цьому зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який перебуває в зоні бойових дій і бажав брати участь в судовому засіданні особисто і тому до суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі для того, щоб він міг взяти участь в судовому засіданні особисто. Однак судом було безпідставно проігноровано дане клопотання та відмовлено у його задоволенні, чим було порушено право на захист ОСОБА_1 і справедливий суд. Тому, враховуючи, що судом було порушено процесуальні норми, які регулюють розгляд справ про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 , дослідивши докази у справі про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В результаті розгляду справи, суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння «звужені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці», проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.8) вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські в своєму планшеті виявили, що він раніше вже притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а тому одразу почали пропонувати проїхати в медичний заклад для огляду без повідомлення про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Коли ОСОБА_3 відмовився та почав вимагати озвучити підстави для огляду, поліцейський почав імітувати огляд очей водія. Бурак заперечував вживання будь-яких наркотичних чи психотропних речовин та відмовився проходити огляд, зауваживши, що він поспішає.

Крім того, з відеозапису не вбачається що поведінка водія ОСОБА_1 не відповідає обстановці. Він спокійно та розбірливо розмовляє, логічно відповідає на всі запитання працівників поліції, на їх вимогу надає документи для перевірки.

Протокол огляду, де були б зафіксовані зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Направлення до медичного закладу не містить чітких ознак наркотичного сп`яніння, оскільки і ньому поліцейський зазначив «звужені чи дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці». Таке формулювання ознак не є конкретним та не може бути прийнятим до уваги судом. Крім того, формулювання ознак відрізняється від тих, що зазначені в протоколі.

Проаналізувавши наведені докази у сукупності, апеляційний суд встановив, що вони є суперечливими, не є логічними та послідовними, а тому не могли бути підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції, проте, їм не була надана належна правова оцінка з огляду на вимоги діючого законодавства.

Так, ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинки транспортних засобів працівниками поліції та обов`язок поліцейських щодо інформування водіїв про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Крім того, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 р.І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 р.І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З детального аналізу наведених норм права вбачається, що водій може бути направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише за наявності у нього конкретних ознак передбачених п.п.3, 4 Інструкції. Логічним є висновок, що за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав направляти його для медичного огляду на стан сп`яніння до закладів охорони здоров`я. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України.

Зазначені норми права залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильних висновків та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин викладених в протоколі.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Івасишин З.З. задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт