Номер провадження 3/754/1831/24
Справа №754/3733/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Скляренко У.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника -адвоката Шашликова Д.Г., розглянувши в режимі відеоконференції, матеріали, які надійшли з Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГП №526480 від 20.02.2024, ОСОБА_1 20.02.2024 р. о 16 год. 30 хв. за адресою: м.Київ, пр.Броварський, 95 (КП Биківня), не виконав наполегливі та неодноразово повторені законні вимоги поліцейського інспектора Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кірдода Вадима Ігоровича, вимоги згідно п.3 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію України», а саме: не пред`явив документ, що посвідчує особу у встановленому законом порядку, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Шашликов Д.Г. пояснив, що за вказаних в протоколі обставин ОСОБА_1 був зупинений працівником ТЦК, який почав вимагати у нього документи на посвідчення особи та посвідчення водія. Він відмовився надавати йому документи, оскільки зупинка транспортного засобу була незаконною, до повноважень працівників ТЦК не входить зупиняти транспортні засоби та вимагати у водіїв вказані документи. Після того як ОСОБА_1 відмовився надавати працівнику ТЦК документи, останній звернувся до працівника поліції про надання йому вказівки пред`явити документи. Працівник поліції, пояснив, що оскільки вони перебувають на режимному об`єкті, ОСОБА_1 повинен пред`явити документи, що посвідчують особу його особу та посвідчення водія. Надати документи на підтвердження, того що вони перебувають на режимному об`єкті та документи, що підтверджують повноваження працівника ТЦК на право зупинки транспортних засобів та право вимагати у водії документи на посвідчення особи. Просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з вищезазначених підстав.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю пітримав свого захисника просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з вищевказаних підстав. Зазначив, що не відмовлявся надати документи та вважає зупинку незаконною.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (набуло статусу остаточного 11 липня 2013 року).

Відповідно до п.5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та особі без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введеновоєнний стан» від 29.12.2021 р. № 1455, Особливий режим встановлюється шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією, яким призначається комендант, а також визначаються завдання коменданта, повноваження щодо забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Держспецстрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДПС, ДМС, ДСНС, військових адміністрацій та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму, склад комендатур, місця їх розміщення, зони відповідальності та порядок взаємодії, а також порядок виконання визначених завдань, порядок матеріально-технічного забезпечення комендатур та їх складових, територіальні межі, де встановлюється особливий режим, та місця розміщення блокпостів, права та обов`язки посадових особі блокпостів, інші питання, необхідні для забезпечення особливого режиму.

В матеріалах справи відсутні докази про агресивну поведінку ОСОБА_1 або непокорі, вираженій в зухвалій формі.

З переглянутого в суді відеозапису, наданого Управління патрульної поліції, БК 473709, 472393, 472992 вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівником ТЦК, а не працівником поліції. Працівник поліції почав висувати ОСОБА_1 вимогу пред`явити документи, що посвідчують його особу після прохання працівника ТЦК. ОСОБА_1 заявив, що не відмовляється пред`явити документи, що посвідчують його особу, але просив обгрунтувати наявність законної вимоги поліцейського, а саме: надати документи, які підтверджують, що він знаходиться на режимному об`єкті та документи, які надають право працівникові ТЦК зупиняти транспортні засоби та вимагати документи, що посвідчують особу та посвідчення водія.

Не пред`явлення особою документів-посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, може бути підставою для застосування заходів передбачених ст.ст.259, 260 КУпАП. Також відсутність чи не пред`явлення таких документів також може бути підставою для притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст.126 КУпАП. А тому, не пред`явлення документів на право керування, самі по собі не свідчать про злісну непокору працівникам поліції.

Також суд звертає увагу, що посадова особа поліції, яка склала протокол, не вжила заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу, а саме не встановила та не відібрала пояснення у інших осіб, очевидців події, також в матеріалах справи відсутні пояснення свідків.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядек, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не грунтуватись на припущеннях.

Вина особи повинна бути обгрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам.

Приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами, будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Скляренко У.В.