Справа № 629/755/24
Номер провадження 3/629/335/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, 130 ч.4 КУпАП, -

встановив:

30.01.2024 року о 09-30 год. в Харківській області, м.Лозова, м-н 5, біля буд.4А, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Citroen G5, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.01.2024 року о 09-30 грн. в Харківській області, м.Лозова, м-н 5, буд.4А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на автомобіль Citroen G5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв, після чого залишив місце пригоди.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.01.2024 року о 09-30 грн. в Харківській області, м.Лозова, м-н 5, буд.4А, водій ОСОБА_1 вживав алкогольне пиво після ДТП з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6810 та проходження даного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав частково, а саме те, що скоїв наїзд на автомобіль. Повідомив, що після удару він трохи від`їхав, оскільки якщо б залишився на місці, то перекрив би всю дорогу та заважав би іншим машинам їхати. Стояв, очікував приблизно 20-30 хвилин власника авто, який пішов в магазин. Хотів домовитись по мирному, добровільно. Потім вийшов водій Citroen з жінкою, підійшов до машини, подивився на машину, а потім сів та поїхав. Він ( ОСОБА_2 ) постояв ще приблизно 3 хвилини та також поїхав. Приїхав додому, сів з жінкою обідати і оскільки вже ніде не збирався їхати, випив пива. Приблизно о 14-00 год. подзвонив працівник поліції, після чого працівники поліції приїхали до нього додому. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, нащо він повідомив, що з дружиною пив пиво, тому відмовився від проходження огляду. Крім того ОСОБА_1 , просив долучити до матеріалів справи відеозапис з місця події, на якому зафіксовано, що потерпілий спочатку поїхав з місця ДТП, а через деякий час повернувся назад, а також зафіксовано те, що він не залишав місце ДТП.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суддя встановив наступне.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №013975 від 30.01.2024 року, рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та правопорушника ОСОБА_1 , схемою місця ДТП від 30.01.2024 року, фото таблицею з місця ДТП.

Згідно п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_1 в інкримінованого йому адміністративному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, а саме залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, судом встановлене наступне.

Так, диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає вину формі прямого або не прямого умислу.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 33.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він після здійснення ДТП перепаркував автомобіль, щоб не заважати руху іншим транспортним засобам, та очікував власника автомобіля який він вдарив, для добровільного врегулювання спору. Тому жодного умислу (прямого чи непрямого) на залишення місця ДТП у нього не було. Дані доводи підтверджується відеозаписом з місця події, долученого ОСОБА_1 , з якого вбачаться, що ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Citroen G5 о 9 год. 35 хвил., після чого ОСОБА_1 став на місце де він раніше стояв і знаходився на тому місці поки потерпілий не покинув місце ДТП. Потерпілиї покинув місце ДТП о 9 год. 44 хвил., ОСОБА_1 поїхав о 9 год. 46 хвил. О 9 год. 56 хвил. автомобіль Citroen G5 повернувся та став на теж саме місце де стояв раніше. Крім того, з відео вбачається, що ОСОБА_1 деякий час стояв навпроти транспортного засобу потерпілого.

Інші докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається.

З огляду на вище вказане, та враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

Щодо правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП, судом встановлено наступне.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Для притягнення особи до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, слід враховувати, що об`єктивна сторона цього правопорушення ставить в обов`язок особи за участю якої сталася дорожньо-транспортна пригода не вживати алкоголь, наркотики, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає у наявності прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у проміжок часу між фактом ДТП та спілкуванням працівниками поліції, які прибули більше ніж через 3 години до нього додому, не усвідомлював того, що водій іншого транспортного засобу викликав поліцію, оскільки останній сам покинув місце ДТП. Таким чином, ОСОБА_1 вважав інцидент вичерпаним і взагалі не очікував, що буде викликано працівників поліції, відтак, добросовісно не сприймав ситуацію в тому напрямку, що йому необхідно утриматися від вживання алкоголю до появи працівників поліції.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту вживання ОСОБА_1 алкоголю. Разом з тим, огляд особи не проводився, у зв`язку із його відмовою від проходження такого, сам ОСОБА_1 вказував та не заперечував вживання алкоголю та відмову від проходження медичного огляду.

Однак сам по собі факт визнання ОСОБА_1 вживання ним алкоголю, не може бути єдиним та достатнім доказом вказаного та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідних доказів для доведення вини особи поза розумним сумнівом. Крім того, під час спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції вказував, що потерпілий сам поїхав з місця ДТП, а тому він не думав, що до нього приїдуть працівники поліції з приводу ДТП. Таким чином ОСОБА_1 випив пива, оскільки на момент приїзду працівників поліції вже не вважав себе водієм, не планував більше сідати цього дня за кермо транспортного засобу та не усвідомлював, що на нього можуть поширюватися вимоги та обов`язки, які ставляться до учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 навмисно вживав алкоголь, до моменту його огляду на стан сп`яніння, з метою приховання фактів причетності до ДТП та керування транспортним засобом в стані сп`яніння, позаяк він не допускав, що через деякий проміжок часу до нього приїдуть працівники поліції з приводу ДТП, оскільки потерпілий сам покинув місце ДТП та одразу не викликав поліцію, а викликав поліцію через деякий час, повернувшись на місце ДТП.

Підсумовуючи викладене, суд, враховуючи, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі за ч.4 ст. 130 КУпАП слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП .

За таких обставин, відповідно до положень ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне за ст. 124 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, провадження у справі за ст.122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.24,36,122-4,124,130, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу №629/753/24, провадження №3/629/333/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП, справу №629/754/24, провадження №3/629/334/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та справу №629/755/24, провадження №3/629/335/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер справи №629/755/24, провадження №3/629/335/24.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (реквізити для сплати - ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4, ст. 130 ч.4 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 130 ч.4 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА