Номер провадження 33/812/186/24 Головуючий у місцевому суді: Лященко В.Л.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальова О.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Согайко Іллі Валерійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №561282, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 21 грудня 2023 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року близько 10 год. 30 хв. в місті Миколаєві, по вулиці Веселинівській в районі перехрестя з вулицею Очаківською, керуючи транспортним засобом вантажним автомобілем марки та моделі Scania G420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки і моделі Schmitz SPR 24L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, при виконанні маневру повороту ліворуч, змінив напрямок руху ліворуч, при цьому через габарити свого транспортного засобу відступив від п.10.4 Правил дорожнього руху, а саме не звернувся за допомогою до інших осіб, створив перешкоду та небезпеку, чим змусив транспортний засіб автомобіль марки та моделі Porsche Macan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався ліворуч в попутному напрямку, змінити напрямок руху, вжити заходи екстреного гальмування та в подальшому зіткнутись з перешкодою, а саме: бордюрний камінь. Внаслідок ДТП вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.6 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Согайко І.В. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2024 року та винести у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не відповідають встановленому критерію щодо належного доведення вини особи, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги заперечення сторони захисту щодо встановлення обставин механізму ДТП, при якому причино-наслідковий зв`язок міг виникнути не з причин порушення ПДР ОСОБА_1 , а з причин можливого порушення ПДР водієм ОСОБА_2 , а саме: п.п.11.1, 11.2, 11.5, 11.11 та 13.1 ПДР.

В той же час, водій ОСОБА_1 не порушував вимоги пп.«б» п.2.3 та п.10.1, 10.6 ПДР, оскільки від керування транспортним засобом не відволікався, був уважним, та за 100-150 м до повороту увімкнув лівий покажчик повороту та почав здійснювати перестроювання ліворуч у крайню ліву смугу для здійснення подальшого повороту ліворуч саме з крайнього лівого ряду.

За такого, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, п.10.6 ПДР у даній ситуації взагалі не міг бути застосовний, оскільки ОСОБА_1 не здійснював поворот ліворуч з центрального ряду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Ковальов О.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі не визнала та просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.6 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення саме вимог пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.6 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Так, згідно ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.6 ПДР передбачено, що якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №561282, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 21 грудня 2023 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 19 вересня 2023 року близько 10 год. 30 хв. в місті Миколаєві, по вулиці Веселинівській в районі перехрестя з вулицею Очаківською, керуючи транспортним засобом вантажним автомобілем марки та моделі Scania G420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки і моделі Schmitz SPR 24L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, при виконанні маневру повороту ліворуч, змінив напрямок руху ліворуч, при цьому через габарити свого транспортного засобу відступив від п.10.4 Правил дорожнього руху, а саме не звернувся за допомогою до інших осіб, створив перешкоду та небезпеку, чим змусив транспортний засіб автомобіль марки та моделі Porsche Macan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався ліворуч в попутному напрямку, змінити напрямок руху, вжити заходи екстреного гальмування та в подальшому зіткнутись з перешкодою, а саме: бордюрний камінь. Внаслідок ДТП вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.6 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наявних у справі матеріалів слідує, що учасники події по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 вересня 2023 року.

В письмових поясненнях, відібраних відразу після ДТП у водія ОСОБА_1 , зазначено, що 19 вересня 2023 року близько 10 год. 45 хв. він керував транспортним засобом вантажним автомобілем марки Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Веселинівській в напрямку вулиці Поштової. Рухався в середній смузі для руху зі швидкістю 25 км/год, включивши покажчик повороту вліво і переконавшись в безпеці руху, почав здійснювати поворот. Зліва проїхала машина і зіткнулася з забором на перехресті вулиці Веселинівської та вулиці Очаківської. Зіткнення зі вказаною машиною не відбулось.

В письмових поясненнях, відібраних відразу після ДТП у водія ОСОБА_2 зазначено, що 19 вересня 2023 року близько о 10 год. 45 хв. вона керувала транспортним засобом автомобілем, марки та моделі Porsche Macan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Веселинівській зі сторони вулиці Північної в напрямку вулиці Поштової, у крайній лівій смузі для руху зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. В середній смузі для руху в попутному напрямку рухався вантажний автомобіль марки Scania, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під`їхавши до перехрестя транспортний засіб ОСОБА_2 був на рівні середини транспортного засобу Scania, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та останній почав здійснювати маневр повороту ліворуч на вулицю Очаківську. Задля уникнення бокового зіткнення ОСОБА_2 застосувала екстрене гальмування та змінила напрямок руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема дорожньо-транспортної події. За даними схеми місця ДТП, зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній. Також у вказаній схемі зафіксоване місце зіткнення автомобіля марки та моделі Porsche Macan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з бетоним парканом.

Крім того, матеріали справи містять протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 вересня 2023 року, в якому, зокрема, зазначено, що транспортний засіб автомобіль марки та моделі Porsche Macan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав зовнішні пошкодження, а саме: деформовано передній капот, пошкоджено передній бампер, пошкоджено колеса.

Згідно вимог п.10.6 ПДР якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог п.10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Виходячи з наведеного, водій великогабаритного транспортного засобу вправі був відступити від вимог ПДР лише у випадку, якщо це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

З урахуванням наявних у справі доказів, суд першої інстанції правильно вважав, що водій ОСОБА_1 , відступаючи від вимог п.10.4 ПДР та з огляду на габарити транспортного засобу під його керуванням діючи відповідно до п.10.6 ПДР та в порушення вимог п.10.6 вказаних Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався в тому, що його дії не створюють небезпеку чи перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 .

При цьому, апеляційний суд зауважує, що при виконанні повороту ліворуч не з лівої крайньої смуги, водій, що виконує такий маневр, відповідає за можливі наслідки: створення аварійної ситуації або вчинення дорожньо-транспортної події.

За такого, оскільки водій ОСОБА_1 безпосередньо перед поворотом ліворуч не займав відповідного крайнього положення на проїзній частині, тобто розмістив свій транспортний засіб на відстані від краю проїзної частини, яка давала можливість рухатися попутному транспортному засобу ще ближче до краю проїзної частини (п.1.10 ПДР), то, повертаючи ліворуч він створив небезпеку для руху попутного транспортного засобу, що рухався поряд по суміжній смузі.

При цьому, враховуючи обставини ДТП, апеляційний суд вважає, що саме водій ОСОБА_1 повинен був пересвідчитися у безпеці виконання запланованого ним маневру не з відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині для водіїв, що рухались у лівій смузі по його напрямку руху.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не здійснював поворот ліворуч з центрального ряду, а здійснював лише перестроювання у ліву смугу для руху, спростовуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що почав виконувати саме поворот ліворуч.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу, на те, що намагання особи, яка подала апеляційну скаргу, встановити вину іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 суперечить, як положенням ст.ст.280,283 КУпАП, де зазначається про те, що органом, до компетенції якого віднесено розгляд справи встановлюється винність особи, відносно якої складено протокол, так і положенням ст.251 КУпАП, де передбачено збір та дослідження доказів щодо винності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257,279,280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Отже, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови районного суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях іншого водія порушень Правил дорожнього руху які, як вважає особа, яка подала апеляційну скаргу, могли призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди - не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі.

За такого, докази, що наявні в матеріалах даної справи, переконливо доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.6 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Согайко І.В., які підтримані в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та іншим захисником адвокатом Ковальовим О.В., про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Інші посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Согайко І.В. в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, оскаржувана постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Согайко І.В. відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Согайко Іллі Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова