Справа № 212/3395/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
26.03.2024 року близько 10-00 години за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв домашнє насильство та порушив ЗУ №2229-VIII від 07.12.2017, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи булла завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Так, винність ОСОБА_1 у суді встановлена та підтверджена наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 314043 від 26.03.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом інспектора поліції Проворова В.В. від 26.03.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.03.2024; копією постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення та його повторність, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, дані про особу правопорушника, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283- 285 КпАП України, суддя,-
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень (триста сорок гривень 00 копійок).
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подаються до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: О. Н. Борис