ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1145/24 Справа № 210/416/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 09.01.2024 року об 11 год. 30 хв. в Дніпропетровській обл., м. Кривий Ріг, Металургійний р-н., вул. Нікопольське шосе, біля е/о № 37 водій ОСОБА_1 керував ТЗ NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі ОЗ або на місці водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку. Фіксація на БК 475249, 475343.

Крім того, 09.01.2024 року об 11 год. 30 хв. в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Нікопольське шосе, електроопора 22/67, Металургійний р-н. водій ОСОБА_1 керував ТЗ NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку по вул. Нікопольське шосе, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетний. БК 475328.

Постановою Дзержинськогорайонного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі адвокат Зайцев О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак в діях останнього відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП. Зауважує, що фактично керував авто ОСОБА_3 , який підтвердив це в ході допиту в суді першої інстанції. Вказує, що постановою Довингівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2024 року справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрита за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз огляду на таке.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адмінітсративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Відмова від проходження такого огляду водієм автоматично вказує на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10.є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, у разі причетності водія до дорожньо-транспортної пригоди і у випадку виявлення у нього після ДТП ознак алкогольного сп`яніння, дії водія слід кваліфікувати як порушення п. 2.10.є) ПДР, а не п. 2.5 ПДР, як інкриміновано ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про доведеність вини особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм поза розумним сумнівом. Таке доказування може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи з формулювання фабули адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.01.2024 року ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого під час керування останнім транспортним засобом, після вчинення ДТП, тобто порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду відповідно до яких оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Вищевказані правові норми стосуються виключно водіїв, якими відповідно до п. 1.10 ПДР є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під час апеляційного розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що судом було допитано потерпілого ОСОБА_2 , який не вказував на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом, навпаки пояснив суду, що після вчинення ДТП до нього підійшов молодий хлопець, в той час як ОСОБА_1 , 1977 року народження, з огляду на його зовнішній вигляд є чоловіком, а не молодим хлопцем.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду першої інстанції під час допиту пояснив, що ОСОБА_1 попросив його сісти за кермо та відвезти додому, тому він сів за кермо та в процесі руху зачепив автомобіль Фольксваген, після чого з місця ДТП поїхав.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що співробітниками поліції рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 зафіксований не був. Так, працівник жд-переїзду пояснила працівникам поліції, що автомобіль Ніссан Ліф тривалий час стоїть перед переїздом, через що спричинив затор. На відеозаписі дійсно вбачається багаточисленний затор перед автомобілем, в якому перебуває ОСОБА_1 , через що до працівників поліції неодноразово зверталися водії транспортних засобів з затору. Під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими останній вказав, що вживав алкогольні напої, однак не рухався на своєму транспортному засобі, оскільки у останнього фактично розрядилася батарея. Крім того, про події ДТП йому невідомо, а сліди ДТП на своєму автомобілі бачить вперше.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2024 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В ході судового розгляду судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ДТП саме ОСОБА_1 , а також взагалі не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, тощо.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому апеляційний суд зауважує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах Malofeyeva v. Russia та Karelin v. Russia у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже, в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Порівнюючи покази, надані ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів поліцейським, з показами, наданими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також з постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2024 р., суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був водієм, а отже останній не є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова