Номер провадження: 33/813/637/24
Номер справи місцевого суду: 947/1451/23
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Пошали Катерини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 49).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Пошали Катерина Сергіївна в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесена без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, апелянт вказує, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками закладу охорони здоров`я було змушено ОСОБА_1 декілька разів здавати біологічний матеріал для перевірки, під час чого, працівниками поліції всупереч нормам чинного законодавства та порушуючи права апелянта, здійснювалася відео фіксація. Разом з тим, зазначає, що представниками поліції не було виявлено в останнього ознак алкогольного сп`яніння, затверджених Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, що у свою чергу підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом. Окрім того, представник апелянта звертає увагу на те, що працівниками Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради навмисно було знищено зразки біологічного матеріалу для приховання неналежного проведення експертизи, при цьому проігнорувавши заяву з проханням збереження вищевказаного зразку матеріалу, задля проведення повторної експертизи (а.с. 50-55).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 58-59).

В судове засідання, яке відбулося 05 березня 2024 року з`явився представник апелянта адвокат Пошали Катерина Сергіївна, якою було надано відповідні пояснення з приводу обставин справи.

Зокрема представник апелянта у судовому засіданні вказував, що транспортний засіб під керуванням апелянта ОСОБА_1 було зупинено представниками поліції та в ході розмови було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів «Drager», на що апелянт погодився. Пізніше, повідомив про незгоду з результатами відповідного огляду та працівниками поліції вказано на можливість проходження такого огляду у медичному закладі, після чого апелянт разом з представниками поліції проїхав до медичного закладу - Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9. Під час проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апелянт добре впорався з поставленими медичним працівником завданнями, після цього ОСОБА_1 вказали про необхідність здачі біологічного матеріалу сечі, та більше трьох разів змушували перездавати сечу не вказуючи на причину невдоволення від здачі попереднього матеріалу. До того ж, здача біологічного матеріалу проводилася за присутності працівника поліції, що вів відео фіксацію. Разом з вищевказаним, представник апелянта звертала увагу суду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було подано клопотання про проведення повторного судово-токсикологічного дослідження, однак його проведено не було, у зв`язку з надходженням відповіді з медичної установи про знищення біологічного зразка. Також було з`ясовано про пошкодження диску, на якому міститься відеозапис подій, що відбувалися 25 грудня 2022 року, тому з метою витребування повної копії вказаного відеозапису з боді камер представників поліції було оголошено перерву в судовому засіданні до 19 березня 2024 року, та відповідно вчинені необхідні дії, спрямовані на витребування відеозапису даного правопорушення.

В судове засідання, призначене на 19 березня 2024 року, з`явився представник апелянта адвокат Пошали Катерина Сергіївна, якою апеляційну скаргу підтримано у повному обсязі. На адресу суду надійшла відповідь з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області з-приводу запиту щодо видачі відеоматеріалів з нагрудних відео реєстраторів поліцейських за протоколом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якій вказано про неможливість надання відеозаписів у зв`язку з їх знищенням через сплив строку зберігання.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта та його представника, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні відповідного правопорушення підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046256; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 001394; відеозаписом з ПВР 471212.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення без врахування всіх обставин справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046256 від 25 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 близько 22:00 год. в м. Одесі, вул. Академіка Глушко, 1, керував транспортним засобом BMW 530D, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001394, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на час проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, представник апелянта вказувала, що не погоджуючись із результатами медичного висновку було подано відповідну заяву до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради, з проханням збереження зразка біологічного середовища (сечі) задля проведення повторного дослідження. Після чого, до суду першої інстанції направлено клопотання про призначення повторної судово-токсикологічної експертизи. Однак, у відповіді закладу охорони здоров`я вказується про відмову та зазначено, що зразки біологічного матеріалу надаються лише у судовому порядку. Після чого, постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року призначено експертне дослідження та надано вимогу про витребування біологічного зразку, проте медичний заклад зазначив про знищення вищезгаданих зразків, через сплив строку зберігання. Вказані представником апелянта обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме запитами представника апелянта до медичного закладу щодо витребування зразків біоматеріалу (а.с. 15-17, 22-24, 32-33) та безпосередньо відмову медичного закладу у задоволенні запиту (а.с. 21, 42). Вказані обставини не знайшла відповідної оцінки в постанові суду першої інстанції.

До зазначеного протоколу в якості додатків працівниками поліції також було долучено відеозапис подій ПВР 01471212, однак апеляційним судом встановлено, що не можливо дослідити та в повній мірі проаналізувати вказаний відеозапис, оскільки, оптичний носій інформації «компакт-диск», на котрому збережено відеозаписи з місця подій - пошкоджено та зазначений відеозапис не відтворюється. Вказані обставина не знайшла відповідної оцінки в постанові суду першої інстанції, як власно і оцінка доводам адвоката Пошали Катерина Сергіївна, що з відеозапису встановлено відсутність заявлених представниками поліції ознак алкогольного сп`яніння. Відсутність відеозапису не дозволяє підтвердити чи спростування доводи представника апелянта, наведені в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції та працівниками закладу охорони здоров`я прав ОСОБА_1 , а саме примусу понад три рази здавати біологічний матеріал для перевірки та безпосередньо відео фіксації моменту здачі сечі. Проте судом першої інстанції незважаючи на вище встановлені обставини було прийнято рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу, що неповнота судових матеріалів (відсутність відеозаписів або їх пошкодження) є підставою для передачі справи на дооформлення для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адже у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, дана функція покладається саме на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Вказані дії повинні були вчинені судом першої інстанції. Неповнота матеріалів та недоліки судового рішення, які не були усунути, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції

З аналізу ст. 280 КУпАП також вбачається, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявність у діях складу адміністративного правопорушення, інкримінованого особі.

При цьому, апеляційний суд також враховує той факт, що згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Матеріалами справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 25 грудня 2022 року. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, постановою від 14 липня 2023 року за клопотанням представника особи, яка притягується до відповідальності, було призначено по справі судово-медичну токсикологічну експертизу (а.с. 25-26), на час проведення якої провадження по справі зупинено. В подальшому, 31 липня 2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради матеріали справи було повернено на адресу суду із відповідним листом, згідно якого вказано, що судово-експертна діяльність не входить до компетенції центру та матеріали справи повернено до суду (а.с. 29-30). Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року по справі було повторно призначено експертне дослідження та зупинено провадження на час проведення даної експертизи (а.с. 35-36). Разом з тим, КНП «ООМЦПЗ» ООР 11 грудня 2023 року, надано відповідь щодо знищення другого біологічного зразку ОСОБА_1 через сплив строку його зберігання (а.с. 42) та відповідно, у зв`язку із неможливості проведення призначеної по справі експертизи, матеріали справи про адміністративне правопорушення були повернені на адресу Київського районного суду м. Одеса та згідно супровідного листа зі штампом суду надійшли 05.12.2023 року (а.с. 40).

Враховуючи наведені встановлені апеляційним судом обставини справи, зважаючи в тому числі й на зупинення перебігу відповідних строків на період проведення по справі експертизи, апеляційний суд приходить до висновку, що передбачений положеннями ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на момент розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеса від 22 грудня 2022 року сплив.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю через завершення строків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пошали Катерини Сергіївни, в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року скасувати та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк