ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/264/24
Головуючий у першій інстанції Єпішин Ю.М.
Провадження №33/819/75/24 Доповідач в апеляційної інстанції Гемма Ю.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Іванцової Ю.С.,

захисника Бескоровайного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу захисника Бескоровайного В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Судом установлено, що 01.01.2024 року о 20 годині 14 хвилин в м. Херсон, Дніпровський район, с. Текстильне, вул. Андрія Гребенка, буд. 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L 200, реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Бескоровайний В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Апелянт указує на те, що ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації у Збройних Силах України з 25.02.2022 року. Станом на дату складання протоколу займав посаду командира відділення начальника штабу дивізіону в/ч НОМЕР_4 в/ч НОМЕР_5 , звання - старший солдат.

Зазначає, оскільки був порушений порядок огляду ОСОБА_1 як військовослужбовця, останній відмовився проходити тест та зазначив у протоколі: «не бачу підстав для складання протоколу».

У подальшому, ОСОБА_1 з метою фіксування відсутності алкогольного сп`яніння, звернувся до медичного закладу для проведення дослідження на стан алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що дослідження проводилися в межах 2 годин (час зазначений у довідці медичного закладу) після зупинки апелянта працівниками поліції.

За наслідками медичного дослідження лікарем видано довідку 1814 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.01.2024 року 22 год. 00 хв. За результатами медичного огляду у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Крім того, зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку щодо результатів медичного огляду та наявність у ОСОБА_1 спеціального статусу військовослужбовця та виніс постанову від 06.03.2024 року за матеріалами складеними неналежними суб`єктами та з застосуванням неналежних норм права щодо даних обставин.

Зокрема, апелянт зазначає, що як убачається з наданих доказів (військовий квиток, що міститься в матеріалах справи, відомості занесені в протокол про адміністративне правопорушення, щодо місця роботи апелянта (ВЧ НОМЕР_2 ) та відео зафіксоване на бодікамеру працівника поліції) ОСОБА_1 проходить військову службу, що в розумінні ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» свідчить про його статус військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби, а отже на нього розповсюджується спеціальні норми, а саме ст.266-1 КУпАП у разі наявності на те підстав.

Позиції сторін.

В судовому засіданні захисник Бескоровайний В.О. підтримав апеляційні вимоги, просив скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Мотиви суду.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: -протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №411694 від 01.01.2024 року, в якому викладені дата та час, місце та обставини (керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КНП ХОНД ХОР, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився;

- відео-файлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських БК 470355, 474044, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вказаних норм, огляд водія в медичному закладі повинен бути проведений лише у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, протягом двох годин після виявлення у водія ознак сп`яніння та у супроводі поліцейського.

Разом з тим, ОСОБА_1 взагалі відмовився проходити освідування, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в відповідному медичному закладі в присутності працівника поліції, що й зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного положення Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу патрульного поліції, від якого він відмовився.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог ст.266-1 КУпАП щодо огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння.

Так, за змістом ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Крім того, відповідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія -військовослужбовця таку процедуру проводить орган поліції, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода, такий огляд проводить військова служба правопорядку.

А тому під час процедури огляду на стан сп`яніння водія - військовослужбовця представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

Крім того, як убачаєтеся з матеріалів провадження, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з цивільними номерними знаками та не надав будь-яких доказів виконання ним на час зупинки обов`язків по військовій службі.

Отже, дослідивши зібрані докази у справі та надавши їм належну оцінку у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Посилання захисника Бескоровайного В.О. на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, що підтверджується довідкою КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, згідно із якою 01.01.2024 року о 22 год. 00 хв. було здійснено огляд ОСОБА_1 , та отримано висновок огляду, що ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв його до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в порушення вимог ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду було проведено без присутності поліцейського, а тому такий огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений відповідно до ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки. Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції під час розгляду справи та цілком враховані при постановленні відповідного судового рішення.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних та допустимих доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

З огляду на це, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.2

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Бескоровайного В.М. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Бескоровайного В.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма