Справа №592/139/24
Провадження №3/592/157/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районний суду м. Суми Онайко Р.А., за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП

у с т а н о в и в:

03.01.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми від Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП НП України надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 618844, 23.12.2023 о 21:17 в м.Суми по вул. В`ячеслава Чорновола поблизу буд.1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia A5 державний номерний знак НОМЕР_1 , явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510 NRLM-0299, що підтверджується тестом №196 від 23.12.2023, результат огляду 1,55 проміле, з результатом огляду водій не згоден. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку. ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник клопотали про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що було подано відповідне клопотання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак був категорично незгодний з результатом та не заперечував щодо проходження огляду в медичному закладі, однак внаслідок вмовлянь поліцейського після, відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, відмова відбувалася без залучення свідків.

Допитана під час судового розгляду у якості свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , яка перебувала разом з ним в транспортному засобі під час зупинки поліцейськими, пояснила що дійсно її чоловіка зупинила поліція, причину зупинки вона не чула, після того як чоловік пройшов огляд на місці зупинки була здивована результатом, адже не бачила щоб чоловік вживав алкогольні напої, чоловік з результатом не погодився, у зв`язку з чим поліцейські запропонували пройти огляд у лікарні, на що чоловік погодився, один з поліцейських почав роз`яснювати, що можна відмовитися від проходження огляду у лікарні, пояснив що там такий же драгер і не має сенсу туди їхати та краще відмовитись, що також зекономить час, що вплинуло на думку чоловіка та він змінив своє рішення щодо проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Допитаний у якості свідка під час судового розгляду поліцейський ОСОБА_3 , суду пояснив що дійсно його екіпажом поліції було зупинено транспортний засіб Skoda Octavia A5 державний номерний знак НОМЕР_1 пі керуванням ОСОБА_1 та в подальшому у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд водія був проведений на місці зупинки транспортного засобу, однак останній з його результатом не погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. На запитання захисника пояснив, що бодікамера у відповідності до чинного законодавства була та була весь час ввімкнена, поклав її на дах автомобіля коли був особистий дзвінок, історія дзвінків не збереглася, з ОСОБА_1 в цей час не спілкувався, чи спілкувалися інші поліцейські невідомо.

Вислухавши доводи учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення, заслухавши показання свідків, дослідивши надані докази та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, додано:

-чек газоаналізатора Alcotest 7510 NRLM-0299, тест №196 від 23.12.2023, результат огляду ОСОБА_1 позитивний - 1,55 проміле;

-направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2023;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,55 проміле, з результатами огляду ОСОБА_1 не згодний;

-розписку ОСОБА_2 від 23.12.2023;

-довідку відділу адміністративної практики УПП в Сумській області ДПП від 25.12.2023, згідно якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.01.2023, яке вилучене у відповідності до ст.265-1 КУпАП.

-відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, висловлену незгоду з результатами огляду та намір проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку, після чого поліцейським було знято боді камеру та залишено її на даху автомобіля, в цей час неможливо розібрати що відбувається між поліцейським та особою відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, однак після відновлення фіксації ОСОБА_1 змінює думку та відмовляється від огляду в закладі охорони здоров`я.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, ч.2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Огляд водія на стан сп`яніння є частиною процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за допущені порушення ПДР, передбачені у ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1-4,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримались вищезазначених вимог закону.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.).

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У випадку, коли захист заявляє про провокацію злочину з боку правоохоронців, головне питання полягає у тому, чи був би злочин вчинений без втручання правоохоронців. Характер тиску або інших способів підштовхнути особу до вчинення злочину, є лише одним з факторів, який слід приймати до уваги при вирішенні питання про наявність провокації, але на цьому проблема не вичерпується. Для вирішення цього питання має прийматися більш широкий контекст, ніж безпосередня поведінка учасників під час події, яку захист вважає провокацією, а обвинувачення допустимим методом розслідування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (Рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Обов`язок доведення відсутності провокації, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, покладений на особу, яка має підтримувати висунуте обвинувачення.

Так, з досліджених доказів та показань свідків і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зафіксованих на відеозапису пояснень поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Після цього, в порушення вимог ч.5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026 поліцейським було знято відеореєстратор та залишено приборній панелі автомобіля, події які відбувалися в цей час та спілкування поліцейських з ОСОБА_1 на відео не зафіксовані.

Як зазначив ОСОБА_1 та допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка безпосередньо перебувала на місці події, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та висловив намір проїхати до лікарні для проходження відповідного огляду, однак після роз`яснення поліцейського про процедуру та марну трату часу на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, про що зазначає як сам ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_2 , та не спростовано поліцейським під час надання показів в судовому засіданні, зокрема наданням відеозапису подій, які не зафіксовані на жодний відеореєстратор, оскільки один поліцейський тривалий час складав адміністративні матеріали (незважаючи на згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я), інший поліцейський залишив увімкнений відеореєстратор в салоні автомобіля, а відеозаписи інших поліцейських, що були присутні на місці події не збареглися (а.с. 34), після повторної пропозиції щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовляється.

При цьому, суд бере до уваги саме пояснення ОСОБА_1 щодо того, що поліцейські фактично вмовили його відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, зазначаючи що так буде краще, внаслідок чого він погодився відмовитись в присутності від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що матеріалами та поясненнями допитаних свідків не спростовані пояснення ОСОБА_1 щодо спровокованої працівниками поліції відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко