Справа № 748/985/24 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/500/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

захисника Карпенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Карпенко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм-електромонтером АТ «Чернігівобленерго»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 26.02.2024 о 06 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Іванівка Чернігівського району та області, керував автомобілем «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись з рішенням суду, захисник Карпенко Ю.О. подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не в повній мірі з`ясовані обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення. Вказує на порушення, допущені працівниками поліції, які безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , що робить незаконними всі подальші дії поліцейського. Посилання суду на законність зупинки через воєнний стан у країні вважає необґрунтованими, оскільки зупинка здійснена не на блок-посту. Також вказує, що попри незгоду ОСОБА_1 з результатом приладу Драгер, йому не було роз`яснено можливість пройти огляд у лікарні, що є порушенням порядку його проведення і направлення на огляд, наявне у матеріалах справи, не змінює та не підтверджує факту пропонування огляду у медичному закладі. Такі порушення роблять його незаконним. Також зазначає про допущене поліцейським порушення Інструкції № 1395 від 07.11.2015, оскільки він не відсторонив водія від куріння цигарки, яку він курив перед самим його проходженням, що призвело до потрапляння часток тютюнового диму в трубку, в наслідок чого результат приладу не можна вважати належним та допустимим. Доказів на підтвердження вини її підзахисного немає, а всі сумніви мають тлумачитися на його користь.

Заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 184687 від 26.02.2024 водій ОСОБА_1 о 06 год. 15 хв. в с. Іванівка Чернігівського району та області, керував автомобілем «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_2 проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, результат 0,41 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, водієві роз`яснено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти на місці за допомогою приладу Драгер огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. За результатами огляду підтверджено перебування його у стані алкогольного сп`яніння 0,41 проміле, у зв`язку з чим він був відсторонений від керування. Заперечень проти результату огляду водій не висловлював, а його здивування від такого результату не може свідчити про його незгоду, при цьому ним повідомлено, що напередодні він вживав алкоголь. Працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписаний, останньому роз`яснено суть як правопорушення так і складених документів, з чим він беззаперечно погодився та жодних зауважень не мав.

У відповідності до п. 7-8 розділу 3 вказаної Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…», затвердженої наказами МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень біологічних речовин, взятих від особи, яка оглядається, є обов`язковим і проводиться воно з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 15 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , результат 0,41 проміле (а.с. 4).

Крім того, згідно розписки, наявної у матеріалах справи, ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом (а.с. 8).

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, як на те вказує апелянт, апеляційний суд не вбачає.

При цьому посилання захисника на безпідставність зупинки водія неспроможні, оскільки у період дії воєнного стану в країні в ранній час доби такі зупинки виправдані необхідністю додаткової перевірки і значення для кваліфікації дій водія по ч. 1 ст. 130 КУпАП така обставина не має.

Так само доводи апелянта про порушення порядку огляду через те, що водієві не запропоновано пройти такий у лікарні неспроможні, оскільки останній не заперечував проти результату, а лише висловив подив, повідомивши про те, що вживав алкоголь за день до керування автомобілем та погодився з результатом, беззаперечно підписавши всі складені поліцейським документи.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення інструкції з експлуатації спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 через не відсторонення працівником поліції ОСОБА_1 від паління, що могло призвести до потрапляння тютюнового диму, безпідставні, оскільки з моменту зупинки водія до проходження ним огляду, не вбачається щоб останній палив, що виключає можливість працівником поліції передбачити таку обставину.

Відтак, доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Карпенко Ю.О. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай