КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 370/3405/23

Суддя в суді першої інстанції: Косенко А.В.

Провадження № 33/824/2437/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича на постанову Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.(а.с. 15).

Не погодившись з вказаною постановою, 21 грудня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Борух С.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що ОСОБА_1 не знала про розгляд даної справи, оскільки остання проходить військову службу, дізналась про оскаржувану постанову лише 01 квітня 2024 року.

В обґрунтування вимог скарги щодо скасування постанови Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, тобто працівниками поліції було складено протокол упереджено, без врахування всіх обставин справи, а саме, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а перебувала біля нього та чекала на знайомого, який мав забрати її та автомобіль. Отже, рішення судом було прийняте без з`ясування всіх обставин справи, а саме те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, автомобіль стояв з вимкненим двигуном, а тому вважав, що суд помилково притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.

Суд посилався на те, що працівники поліції показували ОСОБА_1 відео, де нібито ОСОБА_1 керувала автомобілем, з якого неможливо встановити особу, яка керувала автомобілем, при цьому, до матеріалів справи дане відео не надано.

Звертав увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис є безперервним та відображає усю процедуру проведення подій, які суперечать протоколу. При цьому, з інформації/, що міститься на відеозаписі не вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, остання відмовилась від проходження освідування.

Вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Посилався на те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких постанов про накладення адміністративного стягнення (а.с. 19-25).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Борух С.В. підтримав скаргу і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 до суду не прибула про час та місце розгляду справи була сповіщена на зазначену нею поштову адресу та поштовим повідомленням її захисника - адвоката Борух С.В. 22 квітня 2024 року про що є відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення, а також телефонограмою 16 квітня 2024 року, тобто завчасно, із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (а.с. 35-41).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 35-36).

Виходячи з положень ст.ст. 268, 271 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисник розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. При цьому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визначена як обов`язкова процесуальним законом (ст. 268 КУпАП).

Європейський суд з прав людини вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу - ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної справи призначався судом на 22 лютого 2024 року на 12 годину 30 хв., судова повістка, адресована ОСОБА_1 повернулась на адресу суду без вручення, з відміткою працівників пошти: адресат відсутній за вказаною адресою.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Борух С.В. строк на апеляційне оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 198480 від 26 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 26 листопада 2023 року о 20 год. 21 хв. в Фастівському районі, в с. Соснівка на а/д Р-04/, біля АЗС «Бриз» керувала автомобілем «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння покрову обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась під відеозапис, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовилась (а.с. 1).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 198480 від 26 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 не зазначено про повторність вчинення правопорушення, як кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, відмова особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було долучено: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с. 2), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або через перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), рапорт інспектора ВРПП Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Коваленка І. (а.с. 5), розписка (а.с. 6), відеозапис з нагрудної боді-камери працівника поліції (а.с. 7).

Так, матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне факт правопорушення та відеозаписом, що міститься на DVD диску підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 7).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зазначала, що вона «перепаркувала машину від одного дерева до другого дерева», що підтверджує факт керування останньою транспортним засобом (а.с. 7).

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а постановою суду першої інстанції від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.(а.с. 15).

Диспозиція ч. 2 ст.130 КУпАП пов`язує виникнення у особи такої ознаки, як повторність, встановленим фактом вчинення особою будь-якого порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП протягом року.

Згідно з ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів. При цьому суд, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, має оцінити усі докази, які були зібрані і надані як поліцейськими, так і стороною захисту.

Так, на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи міститься постанова судді Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року у справі №372/1277/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9-10).

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах захисником - адвокатом Ігнатенком В.М., - залишено без задоволення. Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишено без змін.

Поряд з цим, органом який склав протокол, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 198480 від 26 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 не зазначено про повторність вчинення правопорушення, як кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55), суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративне правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no. 26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos. 39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Борух С.В. просив скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і закрити провадження у справі.

З урахуванням положень, викладених у вищенаведених рішеннях Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції не вправі уточнювати фабулу правопорушення, збирати докази на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення та (або) перекваліфікувати дії обвинуваченої особи з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою значно збільшена санкція покарання за вказане адміністративне правопорушення, оскільки таке фактично свідчитиме про вихід суду за межі апеляційної скарги обвинуваченої особи, обтяжуватиме обсяг її обвинувачення та порушуватиме права особи на неупереджений судовий розгляд,

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Боруху Сергію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець