Справа № 383/176/24
Номер провадження 3/383/173/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, які надійшла з Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2023 року серії ВАД №020726, ОСОБА_1 31.01.2023 року близько 12 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж тютюнових виробів всупереч ст. 15 Закону України «Про регулювання обігу спирту етилового, коньячного, плодового, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснює продаж реалізацію тютюнових виробів без відповідних дозвільних документів та без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 31.01.2023 року перед обідом вийшла за двір свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та побачила двох чоловіків, один з яких був в камуфльованій формі та ОСОБА_2 , прізвище якого не знає. Далі вона винесла п`ять блоків цигарок без марок акцизного податку та передала безоплатно їх вказаним чоловікам для військових, що служать у ЗСУ в якості допомоги, після чого вказані чоловіки представились працівниками поліції та склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення. Тютюнові вироби не продавала та гроші за передачу п`яти блоків цигарок не отримувала. Понятих на місці події не було, підписала пустий бланк пояснень. Цигарки в неї були так як її чоловік палить, а цигарки передала безкоштовно для військових так як періодично їм допомагає.

В подальшому подала письмові пояснення зі змісту яких також вбачається, що після отримання сигарет вказані особи представились працівниками поліції, один з яких представився ОСОБА_3 , та повідомили, що щойно вона нібито незаконно здійснила продаж сигарет без дозвільних документів та марок акцизного збору, на що вона заперечила продаж сигарет проте один із поліцейських вийшов з двору її домоволодіння та вказав на чоловіка, який стояв неподалік біля воріт і повідомив, що нібито з його пояснень він щойно придбав у неї сигарети. Вона повідомила, що він нічого не міг в неї придбавати. Однак вказані поліцейські почали їй погрожувати, що доставлять її до Кропивницького районного управління поліції в м.Кропивницький, де її будуть допитувати з приводу цих сигарет, але щоб не їхати в м.Кропивницький вона мусить поставити підпис в їх документах, а вони тільки вилучать сигарети, на що вона погодилась та поставила підписи. Однак, після ознайомлення з матеріалами справи виявилось, що вона поставила підпис в поясненнях, яке пізніше написане від її імені, про те, що вона ніби здійснила продаж сигарет у зв`язку із скрутним матеріальним становищем невідомій їй особі, яким виявився ОСОБА_4 , що також не відповідає дійсності, оскільки вона ОСОБА_2 знає давно, сім`я якого проживала неподалік неї. Їй відомо, що ОСОБА_5 ніколи не має при собі коштів, оскільки постійно біля магазину мікрорайону Рогозівка просив у неї дрібні кошти 1, 3, 5 гривень, а відтак щось придбати він не взмозі.

Захисник - адвокат Замша Д.Д. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що поліцейські протиправно зайшли до подвір`я ОСОБА_1 шляхом обману так як повідомили, що вони військові, дозвіл поліцейським на проникнення до домоволодіння не надавала, продаж тютюнових виробів не здійснювала, кошти їй за передачу п`яти блоків цигарок їй не передавались, відеофіксація події відсутня, доказів здійснення контрольованої закупки матеріали справи не містять, понятих на місці події не було, бланк пояснень, який вона підписала був не заповнений, копія протоколу їй не вручалась, права, в тому числі право на захист, їй не роз`яснювались.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП виходячи із наступного.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, працівником поліції до суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №020726 від 31.01.2023 року (а.с.1);

письмові пояснення ОСОБА_6 від 31.01.2024 року про те, що він перебував за адресою: АДРЕСА_1 , придбав тютюнові вироби у громадянки, яка проживає за вказаною адресою, після чого в подальшому підійшли працівники поліції та зафіксували даний факт, після чого склали адміністративний протокол (а.с.2);

письмові пояснення ОСОБА_1 від 31.01.2024 року про те, що вона перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , 31.01.2024 року здійснила продаж тютюнових виробів, які не мали марок акцизного податку, невідомій особі о 12:20 годині у зв`язку із скрутним матеріальним становищем,в скоєному кається, в подальшому зобов`язується не скоювати подібного, дільничним офіцером поліції було проведено профілактичну бесіду, здійснила продаж оскільки пенсії недостатньо для гідного проживання на теперішній час та в умовах буденності (а.с.3).

акт вилучення від 31.01.2024 року, згідно якого вилучено 5 блоків тютюнових виробів, кожен з яких містить по 10 пачок тютюнових виробів, загальною кількістю 50 пачок з фотозображенням вказаних блоків (а.с.4, 5).

рапорт ДОП Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Олександра Абрамян про те, що 31.01.2023 року близько 12:20 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч ст. 15 Закону України «Про регулювання обігу спирту етилового, коньячного, плодового, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснила продаж тютюнових виробів, які не мали марок акцизного податку (а.с.7).

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 156 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Таким чином, для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі, так і факту того, що предметом торгівлі були тютюнові вироби.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в день події, до нього підійшли двоє чоловіків, один з яких був одягнутий у військову (камуфльовану) форму «піксель» та попросили показати, у кого можна отримати безкоштовно або купити цигарки для військових. Так як він знає, що ОСОБА_1 безкоштовно допомагає військовим та раніше неподалік неї проживав, він показав вказаним чоловікам місце її проживання проїхавши з ними на автомобілі. Прибувши на місце двоє чоловіків підійшли до подвір`я представились військовими та зайшли до подвір`я домоволодіння ОСОБА_1 . Через 20-30 хв. вказані чоловіки вийшли з подвір`я та представились йому поліцейськими. Перебуваючи в автомобілі на вимогу поліцейського підписав документ на одному аркуші про те, що перебував біля поліцейських, який не читав. Далі вони його підвезли до центру м.Бобринець де він вийшов біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В день події у ОСОБА_1 цигарки (тютюнові вироби) не купляв, перебував в стані алкогольного сп`яніння, як вилучали тютюнові вироби та складали документи не бачив. Раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Таким чином, письмові пояснення ОСОБА_6 від 31.01.2024 року суд до уваги не приймає, оскільки їх зміст спростовується поясненнями ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, про те, що він у ОСОБА_1 тютюнові вироби в день події 31.01.2023 року не купляв та кошти їй не передавав. Підстав ставити пояснення свідка ОСОБА_6 під сумнів суд не вбачає, адже його пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 31.01.2024 року суд також оцінює критично, які відхиляє, оскільки суперечать матеріалам справи та наданим в судовому засіданні поясненням, які узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_6 .

Факт торгівлі (продажу) ОСОБА_1 31.01.2023 року тютюновими виробами не підтверджено також документально. Належних та допустимих доказів здійснення покупки ОСОБА_6 тютюнових виробів (цигарок) у ОСОБА_1 матеріали справи не містять, що свідчить про те, що вона не здійснювалась. Доказів здійснення вилучення коштів у ОСОБА_1 , за які здійснювалась придбання тютюнових виробів, їх сума, проведення їх огляду, матеріали справи не містять, як і не містять матеріали справи інформацію про вартість (ціною) тютюнових виробів, за яку здійснювалось їх придбання.

Вищевказані рапорти працівника поліції та сам по собі вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, не є достатнім доказом на підтвердження вказаного факту продажу тютюнових виробів.

Отже, не доведено, що в означені вище день та час ОСОБА_1 здійснила продаж предметів адміністративного правопорушення, визначеного ч.3 ст.156 КУпАП (тютюнових виробів).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В свою чергу, відповідно до положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення продаж тютюнових виробів здійснений за адресою: АДРЕСА_1 , однак матеріали справи не містять надання ОСОБА_1 добровільною згодою на проникнення поліцейських до подвір`я домоволодіння (земельної ділянки), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходяться у її володінні, або здійснення проникнення на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вказані обставини свідчать про отримання доказів по даній справі з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що здійснення проникнення до іншого володіння особи (земельної ділянки) відбулось з попереднього дозволу суду, або з добровільною згоди особи, яка ними володіє.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли за діяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції, відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке згідно протоколу ставиться їй у вину не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене свідчить, що не доведення наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу вказаного адміністративного правопорушення, що виключає відповідальність особи, так як відсутній його склад в цілому, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно акту вилучення від 31.01.2023 року у ОСОБА_1 вилучено п`ять блоків тютюнових виробів, без марок акцизного податку, які після набрання постановою законної сили, підлягають знищенню, оскільки є предметом вилученим з цивільного обігу.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати не винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення, а провадження по справі за ч.3 ст.156 КУпАП закрити.

Вилучені у ОСОБА_1 п`ять блоків тютюнових виробів, кожен з яких містить по 10 пачок тютюнових виробів, загальною кількістю 50 пачок без марок акцизного податку, після набрання цією постановою законної сили, знищити.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко