"11" квітня 2024 р. Справа № 363/346/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2024 року серія ААД № 017962, 07.01.2024 року о 02.20 год. в с. Вища Дубечня, вул. Соборна, 2а, водій ОСОБА_1 , керував т/з "Mazda 323", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознакамиалкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку у лікарні або за допомогою газоаналізатора "Драгер 6820", на що останній відмовився у присутності двох свідків.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та надав наступні пояснення. 07.01.2024 року він зловживав спиртними напоями із друзями. Потім зателефонував своїй цивільній дружині ОСОБА_2 , щоб вона приїхала на автомобілі та забрала його. По дорозі до дому він спав на пасажирському сидінні та прокинувся о 02 год. 20 хв. після того, як ОСОБА_2 не впоралася із керуванням та в`їхала у ворота будинку в АДРЕСА_2 . Він тільки відігнав автомобіль від воріт після ДТП, так як його співмешканка ОСОБА_2 покинула автомобіль та пішла з місця ДТП. По приїзду поліція визначила його як водія та запропонувала пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала наступні покази. 07.01.2023 року о 02 год. 20 хв. вона прокинулась від сильного удару у металеві ворота на вулиці. На вулиці помітила пошкодження їх воріт, а також навпроти побачила автомобіль "Mazda 323", д.н.з. НОМЕР_1 , який буксував у снігу. За кермом побачила знайомого чоловіка, він був у сильному алкогольному сп`янінні. Після ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав наступні покази. 07.01.2023 року приблизно о 02 год. 20 хв. він та його дружина прокинулися від сільного удару по воротах в с. Вища Дубечня, вул. Соборна, 2-а. він вийшов на вулицю першим та помітив автомобіль "Mazda 323", д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв напроти їх подвір`я та буксував. Водій ОСОБА_1 був у сильному алкогольному сп`янінні. Було прийнято рішення викликати поліцію. Після ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання надала наступні покази. 07.01.2024 року о 02.20 год. в с. Вища Дубечня, вул. Соборна, 2а, вона керувала т/з "Mazda 323", д.н.з. НОМЕР_1 , але не впоралась з керуванням та в`їхала в ворота. ОСОБА_1 спав поряд на пасажирському сидінні. Після чого вона від`їхала від воріт та перебуваючи у стресі покинула місце ДТП. Але через деякий час повернулася. ОСОБА_1 відмовився від освідування.

Працівник поліції ОСОБА_5 , який складав протокол, до судового засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду повідомлявся належним чином.

В той же час, інший патрульний поліцейський Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Догойда А.В., який був в наряді, пояснив, що наряд прибув до місця ДТП, де ОСОБА_1 перебував в сильному алкогольному сп`янінні. ОСОБА_1 говорив про те, що це не він керував автомобілем, але, спираючись на покази свідків, які повідомили, що саме він був за кермом, було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився, а тому був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 ЗУ "Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 Правил дорожньогоруху затверджених Постановою Кабінету Міністрів Українивід 10.10.2001рокуза №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як встановлено з матеріалів справи, працівниками поліції були дотримані вимоги закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я відбулася в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , крім того цей факт зафіксований поліцейськими за допомогою технічного засобу відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП одним з доказів у справі про адмінправопорушення є саме пояснення свідків, які в свою чергу, відповідно до вимог ст. 272 КУпАП зобов`язані лише дати правдиві пояснення. Крім того ані ст. 266 КУпАП ані Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395 не вимагають обов`язкової присутності свідків під час проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, за умови застосування поліцейським технічного засобу відеозапису, а вже у разі неможливості застосування таких засобів огляд повинен обов`язково проводиться у присутності двох свідків.

Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив про те, що після скоєння ДТП він, перебуваючи за кермом автомобіля, відігнав його від воріт, тобто підтвердив факт керування.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 про те, що вона після скоєння ДТП відігнала автомобіль від воріт, і вважає, що це є спробою зняти відповідальність зі співмешканця ОСОБА_1 та спростовується показами свідків та самого ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд, вважає, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наданих та досліджених доказів а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017962 від 07.01.2024 року та документами, долученими до протоколу.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою,на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України Про судовий збір в новій редакції.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Вишгородського

районного суду Київської області Т.В. Шубочкіна