Справа № 635/2334/24
Провадження по справі № 3/635/1229/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року смт Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В., перевіривши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що 25 лютого 2024 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, ображав свою дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю. Чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надіслав письмові пояснення в яких зазначив, що згадані у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки 25 лютого2024 року близько 12 год. 00 хв. він знаходився у власному будинку за адресою АДРЕСА_1 . До нього звернулась його дружина ОСОБА_2 , з вимогою надати їй гроші для власних потреб. На таку вимогу він пояснив дружині, що гроші він їй давав декілька днів тому та сьогодні дати їй гроші не має можливості, оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія. З огляду на таке, ОСОБА_2 , почала кричати на нього, висловлюватися в його бік нецензурними словами та вимагати гроші. Також погрожувала що у випадку не отримання грошей здійснить виклик поліції. Оскільки, не зважаючи на погрози, ОСОБА_2 гроші від нього не отримала, вона виконала свою погрозу та викликала працівників поліції, безпідставно звинувативши його у вчиненні психологічного домашнього насильства. Також ОСОБА_1 зазначив, що прохає суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.

Також до суду надійшли письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , котра зазначила, що протягом двох років, 2022-2024 рр., її чоловік, ОСОБА_1 , 1954 року народження створює їй неможливі умови проживання у спільному помешканні. Постійно ображає нецензурною лайкою і виганяє з дому, інколи застосовуючи силу. Зазначає, що вона хвора людина і знущання чоловіка вже несила терпіти. ОСОБА_3 у шлюбі 45 років, іншого помешкання не має, будинок було придбано, перебуваючи у шлюбі. 25 лютого 2024 року чоловік знову почав ображати з агресією, погрожуючи зарізати «як свиню». Вона дуже злякалася і зателефонувала до поліції на номер 102. Після приїзду працівників правоохоронних органів, ОСОБА_4 у розмові з ними заперечував, що ображав її.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Так, з доданих до протоколу документів та заяв, поданих суду, вбачається, що 25 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та його дружиною мала місце сімейна сварка.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь:

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Отже, сімейна сварка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інших матеріалах справи, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя О.В.Назаренко