Справа № 339/57/24 208
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2024 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючої головним бухгалтером ТОВ «МАПІ.ВУД»,
за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 257 від 26 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи головним бухгалтером ТОВ «МАПІ.ВУД» по вул. Д.Галицького, 169 м.Болехів Івано-Франківської області, допустила порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 1 061 078,00 грн за період з березня 2019 року по вересень 2023 року, завищено суму від"ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 652532 грн, чим порушено пп.14.1.36 п.14.1. ст.14, п. 189.1 ст. 189, п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п. 198.1-198.3, п. 198.5-198.6 ст. 98 Податкового кодексу України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що протокол не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених нею дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті, що позбавляє її права захищатися від обвинувачення, робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в її діях складу правопорушення.
Сам по собі акт камеральної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності. Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.
В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків.
Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.
А крім того вказала про незгоду з висновками акту перевірки та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки їх оскаржила до ДПС України, тому в силу вимог ст.56 ПКУ такі податкові повідомлення - рішення не можуть вважатися узгодженими.
Враховуючи те, що жодні дані, які б на час судового розгляду свідчили про порушення нею вимог податкового обліку і доводили її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у даній справі відсутні, тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суду надано:
-протоколом про адміністративне правопорушення № 257 від 26 січня 2024 року;
За змістом ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Складений щодо ОСОБА_1 протокол не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених нею дій, які утворюють склад ч.1 ст.163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягає правопорушення, яка форма вини, наслідки, які настали, або могли настати, а тому формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення.
За відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності з діяннями, які викладені у диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу акт за результатами камеральної перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у її діях складу інкримінованого їй правопорушення.
Суд зазначає, що формулювання суті правопорушення у протоколі повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Протокол - є актом обвинувачення, й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.
Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Однак, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , всупереч вимог ст. 256 КУпАП складений з недотриманням викладеної суті вчиненого правопорушення.
Разом з тим, розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України.
Без належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення і зібрання допустимих доказів неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення і прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Окрім цього, відповідно до п. п. 3, 4 «Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року № 566 (далі-Інструкція), посадові особи податкових органів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення (далі Протокол) на бланку за формою згідно з додатком 1 до цієї Інструкцї. Зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.
При цьому, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою посадовою особою Головного управління ДПС у Івано-Франківській області протокол про адміністративне правопорушення №257 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП був складений лише 26 січня 2024 року, тобто після складання акту від 15 грудня 2023 року про результати позапланованої виїзної перевірки (а.с.2-3).
Зміст вказаного протоколу також свідчить про те, що його було складено за відсутності ОСОБА_1 , без роз`яснення особі її процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, зокрема, права на захист, без отримання від неї пояснень щодо обставин події та без вручення особі копії протоколу. Будь-яких відомостей про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адмінправопорушення, а також копії акту про результати перевірки матеріали справи не містять, що свідчить про грубе порушення її права на захист.
Окрім того, матеріали провадження не містять будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 є головним бухгалтером зазначеного підприємства і саме вона відповідно до посадових обов`язків відповідальна за ведення податкового обліку, тобто в порушення ст.14 КУпАП, не наведено жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а не інша посадова особа підприємства.
Відповідно до статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.
Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами.
А тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що складений протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КупАП не може бути достовірним доказом вчинення інкримінованого їй адмінправопорушення.
Отже, коли вина особи не доведена допустимими та достовірними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, по даній справі про факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не доведено поза всяким розумним сумнівом, а тому суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
Керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.