ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/2503/21 Номер провадження 33/814/120/24Головуючий у 1-й інстанції Цвірюк Д.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, 16 лютого 2021 року о 03 годині 13 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Porsche Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Харкові по пр. Перемоги буд.70-А з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 26 у присутності двох свідків відмовився.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. У разі встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити провадження по справі № 638/2503/21 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 , як не містять навіть доказів руху Автомобіля у вказаний в Протоколі час і за таких обставин я не міг бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного допустимого доказу моєї відмови від огляду на стан сп`яніння на місці перебування автомобіля.

Зазначає, що за змістом пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні закладу охорони здоров`я відмовився. У свою чергу свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх поясненнях підтвердили, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у наркоцентрі.

За наведених обставин районний суд повинен був визнати пояснення свідків недопустимими доказами, оскільки вони не містять інформації про час і місце події та суперечать одні одному, адже покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спростовуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині відмови від огляду у закладі охорони здоров`я.

Вказує, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 виявив бажання здати інший аналіз через відсутність фізіологічної потреби, проте лікар повідомила про неможливість проведення відбору інших біологічних середовищ, ніж сеча, що на думку апелянта, є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що пропозиція поліцейських щодо проведення огляду на місці за допомогою приладу «Drager 6820» була незаконною, адже вказаний прилад неможливо було використовувати за призначенням за тих погодних умов, які були на місці події на час пропозиції поліцейських. Саме тому, відмова від такого огляду не може вважатися відмовою від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки під час проведення огляду поліцейськими було б порушено вимоги інструкції з експлуатації приладу «Drager 6820» і результати такого огляду вважалися б недійсними на підставі пункту 22 розділу III Інструкції.

Зауважує, що в статтею 38 КУпАП в редакції, чинній на момент оформлення правопорушення було передбачено, що у разі коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Вказує, що його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення, проте норми ст.38 КУпАП у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, застосовані не були.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань, заяв про відкладення не надсилав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без його участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимогст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Вище вказана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи: відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених суддею при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальності за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Під час судового розгляду суддя таких вимог не дотрималась.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №149054 від 16.02.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків, даними відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

Однак, місцевим судом під час накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не враховано, що згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-ІХ від 16.02.2021, - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ст. 38 КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що питання темпоральної дії (дії у часі) закону про відповідальність за адміністративні правопорушення врегульоване положеннями ст. 8 КУпАП, згідно яких особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Як зазначено вище, положеннями ст. 38 КУпАП (в ред. Закону України № 114-IX від 19.09.2019) визначено, що у справах, підвідомчих суду, строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення правопорушення складає три місяці (при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення), крім окремої категорії справ. У той же час, Законом України № 1231-IX від 16.02.2021 до ст. 38 КУпАП внесені зміни, а саме: доповнено новою частиною, якою встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Наведене дозволяє зробити висновок, що положення ст. 38 КУпАП у редакції Закону України №1231-IX від 16.02.2021 погіршують становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, так як встановлюють більш тривалий строк (давність), протягом якого на цю особу може бути накладене адміністративне стягнення - один рік, на відміну від ст. 38 КУпАП у ред. Закону України № 114-IX від 19.09.2019 - три місяці, а тому не мають зворотної дії в часі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП 16 лютого 2021 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-ІХ від 16.02.2021 - набув чинності 17.03.2021, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення винесена 31 травня 2021 року, тобто стягнення накладено поза межами строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП, в редакції до набрання чинності Законом України № 1231-IX від 16.02.2021.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення в цій справі слід керуватися положеннями ст. 38 КУпАП у ред. Закону України № 114-IX від 19.09.2019, які були чинними на момент вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 травня 2021 року підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування норми матеріального права, а провадження у справі - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи місцевим судом строків, передбачених ст. 38 КУпАП ( в ред. Закону України № 114-ІХ від 19.09.2019).

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП ( в редакції Закону України №114-ІХ від 19.09.2019).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко