Справа №: 302/348/24 3/302/168/24
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2024 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 657801 від 18.03.2024 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 657801 від 18.03.2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області Барна В.В., вбачається, що 18 березня 2024 року о 20 год. 10 хв., водій ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Шевченка в смт.Міжгір`я, керував транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM 460 державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії на причіп KOGEL SNCO 24 номерний знак НОМЕР_3 , чим повторно протягом року вчинив правопорушення (ЕНА-1548019 від 29.02.2024 року), та своїми діями порушив вимоги п.2.1а ПДР України, ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом смс-повідомлень, які надсилалися адресату 25.03.2024 року, 03.04.2024 року, 05.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку ОСОБА_2 смс-повідомлень та які є в матеріалах справи (а.с.8,9,10), проте про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_2 суду не надано, заперечень на складений протокол про адміністративне правопорушення на адресу суду не подано.

У зв`язку з чим, враховуючи розумні строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує вимоги ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши у повному обсязі надані суду матеріали, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на наступне.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 126 ч.5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, з можливим накладенням стягнень: штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними на строк від 5 до 7 років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно положення ч.5 ст.126 КУпАП, об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч.2 ст.126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

КУпАП не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям «повторне вчинення адміністративного правопорушення».

В той же час зі змісту ст.35 КУпАП слідує, що під повторне вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Статтею 39 КУпАП передбачено якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання постанови не вчинила нового правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.

Однак, в матеріалах справи відсутні документи та посилання на відомості про належність певній особі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки санкція статті 126 ч.5 КУпАП передбачає оплатне вилучення транспортного засобу чи без такого.

Також суду не подано копію посвідчення водія ОСОБА_2 із зазначенням відомостей про надання дозволу керування транспортними засобами із зазначенням категорії, що є доказом по даній справі, оскільки у протоколі поліцейським зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом без відповідної категорії на право керування. Проте дані обставини матеріалами справи не доведені.

Відповідно до п.1 Розділу ХІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395: «За наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія, виготовлене на бланку, та/або уносять до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості про це, які засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів».

Так, згідно з п.2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Згідно з п.2.13 Правил дорожнього руху транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 657801 від 18.03.2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області Барна В.В., у графі «Тимчасово вилучені документи» зазначено «Огляд не проводився, речі не вилучались». Отже, поліцейським, в порушення вимог вищевказаної Інструкції не було вилучено документів, що посвідчують право керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Також суду не надано інших відомостей, які б свідчили, що для керування зазначеним транспортним засобом та причепом необхідна категорія, дозвіл на керування якою ОСОБА_2 не має.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено копії реєстраційних документів на транспортний засіб протокол серії ААД № 657801 від 18.03.2024

На думку суду, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, якою гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною, враховуючи сплив граничних строків розгляду 13.03.2024, відсутні підстави для направлення даного протоколу для належного оформлення до органу, який його склав.

Отже, зі змісту положень ч.5 ст.126 КУпАП, яка кореспондується з ч.2 ст.126 КУпАП, вбачається, що відповідальність за цією частиною статті настає стосовно тієї особи, яка, не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року керувала транспортним засобом.

Керування транспортним засобом є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст.126 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатися.

Разом з тим, на підтвердження факту саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом, зазначеним у протоколі серії ААД № 657801 посадовою особою Національної поліції не надано жодного належного доказу.

До матеріалів справи долучено диск з відеозаписом події, однак під час його перегляду встановлено, що відеозаписом зафіксовано лише поліцейських, які мають розмову з водієм транспортного засобу. При цьому, обличчя водія для його ідентифікації, а також реєстраційні номери, марка, модель транспортного засобу відеозаписом не зафіксовано. Також наданий диск з відеозапис має фрагменти, які взагалі не відтворюються, диск не містить непереривного відеозапису подій за участю водія ОСОБА_2 . Тих обставин, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом RENAULT MAGNUM 460 та був зупинений працівниками поліції, з відеозапису не вбачається.

Свідки до складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися.

Тобто, достовірних, належних і допустимих доказів керування ОСОБА_2 вказаним вище транспортним засобом до матеріалів справи не приєднано, що унеможливлює встановлення судом такого факту.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_2 18.03.2024 року 20-00 год. транспортним засобом, суддя дійшов висновку, що останнього не можна вважати суб`єктом правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. А тому, враховуючи приписи ст.ст.245,252,280 КУпАП, вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, суд вважає не доведеною.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 657801 від 18.03.2024 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.

Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Тому, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на його користь (ст.62 Конституції України), суддя дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Суд не має права самостійно збирати докази винуватості особи. Докази, які зібрані уповноваженою особою на складання протоколу, тільки можуть бути перевірені судом на їх достовірність, належність та допустимість.

Проте, посадова особа органу поліції не надала належних доказів для притягнення особи повторно протягом року до адміністративної відповідальності за вищезазначеною нормою закону.

Поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 657801 від 18.03.2024 року, додано до матеріалів роздруковану копію постанови серія ЕНА № 1548019 від 29.02.2024, винесену відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (а.с.4).

Разом з тим, суд вважає, що вказана постанова не є документом, який винесений у відповідності до вимог КУпАП, оскільки копія постанови не завірена уповноваженою посадовою особою, не підписана, не містить відмітки про вручення особі чи відмову в отриманні копії цієї постанови, а також відсутня відмітка про набрання цією постановою законної сили, що має суттєве значення для кваліфікації дій особи як вчинення нею правопорушення повторно протягом року.

Для підтвердження кваліфікації та ознак правопорушення, передбаченого ч.5 статті 126 КУпАП, посадова особа органу поліції, повинна, окрім обставин, викладених у протоколі правильно і достатньо надати до цього протоколу копію постанови посадової особи органу поліції про притягнення особи протягом року до адміністративної відповідальності, передбаченої частинами 2, 4 статті 126 КУпАП, або ж постанову судді (суду) про притягнення особи протягом року за частиною третьою статті 126 КУпАП. Ці постанови мають містити відмітку про те, що вони набрали законної сили. Допустимим також є посилання на постанови судді (суду), які внесені до ЄДРСР.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені обставини та вище викладене обґрунтування підтверджують те, що посадова особа належно не виконала вимог, передбачених статтею 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, з огляду на встановлені обставини та викладене обґрунтування, суд дійшов висновку, що в справі є всі підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП та суд вважає за необхідне закрити провадження за недоведеністю належними і допустимими та достовірними доказами вини особи ОСОБА_2 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, за змістом розглянутого суддею протоколу та доданих до нього матеріалів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.251, 279, 280, 283-285,п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу (недоведеністю вини) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО