ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М.. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника, - адвоката Маслака І.П., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Маслака І.П. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З наведеної вище постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 555735 від 30 листопада 2023 року, ОСОБА_1 30.11.2023 о 18:28 годині в м. Дніпрі по вул. Калинова, 15/1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог саме п. 10.1 Правил дорожнього руху, що б перебувало в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Адвокат Маслака І.П. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що первинно він звернувся з апеляційною скаргою в межах визначеного строку за допомогою кур`єрську службу ТВІН-ДМ, однак йому не було відомо, що дана організація не є належним оператором поштового зв`язку, у зв`язку з чим, постановою апеляційного суду від 18 березня 2024 року, апеляційна скарга була повернута адвокату. Після цього, адвокат повторно звернувся з апеляційною скаргою, та вважає, що строк звернення з апеляційною скаргою на постанову пропущений ним з поважних причин.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги по суті посилається на те, що в матеріалах справи достатньо інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку що склалась на відповідній ділянці дороги.

Вказує, що суд безпідставно та необґрунтовано взяв до уваги висновок спеціаліста ОСОБА_3 , який не надав суду повного дослідження обставин ДТП, так як йому не було надано необхідних вихідних даних.

Зазначає, що згідно вказаного висновку, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були діяти у відповідності п. 10.1 та 12.3 ПДР України, один з яких і був інкримінований ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, виходжу з наступного.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, виходжу з наступного.

Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист і забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.

Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачено й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як слідує з матеріалів справи, первинно адвокат Маслак І.П. звернувся з апеляційною скаргою в межах визначеного строку за допомогою кур`єрську службу ТВІН-ДМ, однак постановою апеляційного суду від 18 березня 2024 року, апеляційна скарга була повернута адвокату, оскільки дана організація не є належним оператором поштового зв`язку.

В подальшому, 17 квітня 2024 року адвокат Маслак І.П. повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, за наведених обставин, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права потерпілого ОСОБА_2 на захист, через необізнаність його представника, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги адвоката Маслака І.П. стосовно необґрунтованості постанови судді в частині висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної постанови, вказані вимоги закону були дотримані.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, за висновком судової автотехнічної експертизи № КСЕ-19/104-23/48033 від 05 лютого 2024 року визначити чи відповідали (не відповідали) дії автомобіля «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху, а також чи знаходяться (не знаходяться) їх дії в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, при заданих даних, не надається можливим.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості висновку експерта з посиланням на те, що експерту було надано необхідних вихідних даних, не є прийнятними, оскільки експерту надавалися усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, де наявні були в тому числі і покази учасників ДТП.

Отже, суд на законних та обґрунтованих підставах дійшов висновку, що матеріали спрви не містять належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог саме п. 10.1 Правил дорожнього руху, що б перебувало в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Так, при вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, згідно досліджених доказів з точки зору критерію відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення цього ДТП саме водієм ОСОБА_1 , оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає.

З точки зору критерію відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, сукупність зібраних в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на теперішній час вичерпані можливості отримати нові докази.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, висновок суду про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є мотивованим та обґрунтованим, а доводи апеляції щодо його винуватості з наведених в ній мотивів є такими, які не знайшли свого підтвердження.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу адвоката Маслака І.П. залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвокат Маслака І.П. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко