3/242/4/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області в складі судді Черкова В.Г., за участі секретаря судового засідання Гандзюк К.С., прокурора Чередниченко О.В., захисника Смаль О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ, Донецької області, громадянина України, депутата Селидівської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 38 від 27.01.2022 року ОСОБА_1 , будучи депутатом Селидівської міської ради, та згідно п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28, 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», 18 січня 2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в приміщенні Селидівської міської ради Донецької області за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 8, не повідомив у встановленому законом порядку колегіальний орган міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час голосування на третьому пленарному засіданні першої сесії Селидівської міської ради 8 скликання про обрання секретарем Селидівської міської ради ОСОБА_2 , його рідного брата, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 39 від 27.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Селидівської міської ради, та згідно п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, відповідальними за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст.. 28, 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», 18 січня 2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в приміщенні Селидівської міської ради Донецької області за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул.. К. Маркса, 8, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування на третьому пленарному засіданні першої сесії Селидівської міської ради 8 скликання про обрання секретарем Селидівської міської ради ОСОБА_2 , його рідного брата, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2023 року справи про адміністративні правопорушення за вказаними протоколами об`єднані в одне провадження.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 03 жовтня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Донецькій області ДСР Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП прийняти до провадження судді Черкова В.Г.

Прокурор заявив, що КУпАП передбачає продовження розгляду з урахуванням доказів, які були досліджені попереднім складом суду. Оскільки розгляд триває понад 3 роки, то доцільно продовжити розгляд з урахуванням того, що вже зробили.

Захисник погодився з позицією прокурора, що потрібно продовжувати розгляд справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, погодився з позицією прокурора, що потрібно продовжувати розгляд справи. Винним себе не визнає.

Прокурор заявив, що є докази, які були залучені попереднім суддею, але не досліджені (відеозапис, свідок ОСОБА_3 надав також відеозапис). Наполягає на дослідженні саме цих відеозаписів. Треба допитати свідка ОСОБА_4 , клопотання відносно якого було задоволено попереднім суддею.

Захисник заявив, що спочатку треба розглянути клопотання про закриття провадженні по справі, яке подане останнім. Вичерпані всі строки, передбачені ст. 38, 277 КУпАП. Потім буде клопотання щодо доказів, які не були долучені до протоколу, а потім вирішувати питання, на які вказує прокурор.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав доводи захисника. Вказує, що за 3 роки прокуратура не довела належних доказів провини. Згідно презумпції невинуватості якщо провина не доведена, то людина не вина.

Прокурор заявив про вирішення клопотання сторони захисту про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення на розсуд суду. Зазначає, що саме клопотання має розглянути суд в нарадчій кімнаті, оскільки єдина підстава для закриття справи за відсутністю складу є недопустимість доказів, а це питання вирішується виключно в нарадчій кімнаті. Тому клопотання не може бути розглянуто без дослідження всіх доказів, які є в матеріалах справи. Протокол складено відповідно до чинного законодавства. Вказує, що потрібно почути від сторони захисту підстави (стислий виклад), на яких закрити провадження, що відсутній склад правопорушення. Зміст клопотання суперечить вимогам (захист каже про одне, а просить інше).

Захисник вказує, що основним доказом є протокол про адміністративне правопорушенні і все. В протоколі строки виявлення правопорушення, що встановлено на підставі скарги (заяви) народного депутата ОСОБА_5 , який вказує, що його скарга вже була розглянута поліцією, було прийнято рішення щодо відсутності адміністративного правопорушення. В діях ОСОБА_1 . Сама подія, яка сталася та булла офіційною, тобто розголошувалася по всьому м. Селидове та громаді, до якої мали доступ як поліції, так і прокуратура, які склали протокол, тобто з порушення строків складання протоколу. Це все відображається в протоколі. Там також вказані свідки, яких поліція вважає, що правопорушення було вчинене, але в їх поясненнях бачимо, що кожен свідок навпаки спростовує наявність адміністративного правопорушення. Всі вказують, що було офіційне повідомлення про наявність родинних стосунків осіб, які будуть проводити голосування за секретаря міської ради. Інших доказів в протоколі не вказано, що розглядаємо невідомо. Клопотання прокурора про долучення нових доказів, допит нових свідків. Якщо прокуратура вважає, що не має цих доказів, то повинна булла цей протокол «відізвати».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що сумнівається, що це законний протокол. Був складений не на бланку, а просто на ксерокопії. Не є законним протоколом, не має серійного номеру.

Захисником заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 не вчиняв та міг вчинити, оскільки 18.01.2021 року, як депутат, діяв виключно у спосіб визначений Конституцією України та законами України, але не зважаючи на законність його дій намагаються притягнути до відповідальності, при цьому не надаючи жодних доказів провини. Вказує, що в даній справі прокурор та суд не мають законних повноважень вишукувати нові докази провини, оскільки матеріали адміністративного провадження вже зібрані, а суд має законні повноваження надати оцінку вже зібраним матеріалам, а не вишукувати нові докази. Наразі сплинули усі строки передбачені ст. 38 КУпАП, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, але не зважаючи на те що строки закінчені, справа не може бути закрита у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Посилається на практику ВС, ЄСПЛ, обставини та підстави проведення сесії 18.01.2021, пояснення свідків, положення Закону України «Про запобігання корупції», КУпАП, Закону України «Про місцеве самоврядування», протокол засідання від 18 січня 2021 року (не містить зазначення про оголошення будь-ким з осіб, які приймали участь у засіданні ради, про наявність конфлікту інтересів та з посиланням на ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» звертає увагу, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за зміст протоколу, та, відповідно, за внесення чи невнесення окремих даних до нього). Вказує, що матеріали справи не містять жодних даних щодо подальших дій, вчинених комісією після повідомлення особою про наявність конфлікту інтересів. Також посилається на інші справи про адміністративні правопорушення, які були розглянуті Селидівським міським судом Донецької області та рішення у справі Донецького окружного адміністративного суду в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича від 21.03.2024 року у справі № 200/9097/21. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав доводи захисника.

Прокурор заявив, що клопотання аналогічного змісту вже розглядалося. Це зловживання своїми правами стороною захисту. Розглядала попередня суддя, було відмовлено. Це клопотання оцінка доказів стороною захисту, їх правова позиція. Жодного доводу щодо недопустимості доказів, що справа має бути закрита, стороною захисту не наведено. Права прокурора визначені ст. 250 КУпАП, зокрема заявляти клопотання. Суд повинен дотримуватися принципу змагальності, бо сторона захисту посилається на докази, які не досліджувалися в судовому засіданні, в тому числі рішення. Фактично зі сторони захисту прокурор не може заявляти клопотання, які призводять до створення або здобуття нових доказів. Звертає увагу, що в клопотанні є фраза, що прокурор здійснював тиск на попередній склад суду, що є звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України. Сторона захисту посилається на покази свідків, але згідно законодавства суд повинен враховувати безпосередність. В нашому випадку безпосередньо були допитані виключно двоє свідків ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), вони не наддали жодних обставин коли та як було повідомлено про конфлікт інтересів; вони є зацікавленими особами в цій справі, оскільки в подальшому отримали від ОСОБА_2 адміністративні посади та були в його прямому підпорядкуванні. Сторона захисту зазначає, що жоден свідок не наддав інформацію щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 конфлікту інтересів, але під час судового засідання було допитано свідка ОСОБА_8 , який був присутній на голосуванні та зазначив, що ОСОБА_1 не повідомляв про конфлікт інтересів жодним чином. Решта свідків взагалі не допитувалася. Після допиту ОСОБА_8 повідомив, що в сесійній залі були сторонні люди, які були в якості спостерігачів, тому стало відомо, що в залі були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , встановлений свідок ОСОБА_10 . Вони були допитані в ході судового засідання та показали, що ОСОБА_1 не повідомив про конфлікт інтересів. Свідок ОСОБА_3 , який фільмував всю сесію, наддав відео суду для дослідження в якості доказу. Його було долучено, але не досліджено. Було клопотання щодо допиту свідка ОСОБА_10 , який також не був допитаний. Відбувається, на погляд, маніпуляція фактами з боку сторони захисту. Щодо рішень, на які посилається захисник, зокрема окружного адміністративного суду, то воно не набрало законної сили та цей суд позбавлений можливості вирішувати чи був в діях ОСОБА_1 склад правопорушення. Сторона захисту посилається на ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», чинну на день вчинення інкримінованого правопорушення, але не зазначає, що він може приймати участь в засіданнях, якщо повідомив про конфлікт інтересів та рада створила відповідну комісію. Жодного питання щодо можливості прийняти участь у сесії щодо голосування за обрання секретаря міської ради, не порушено. За результатами сесії складений протокол, який підписаний в тому числі ОСОБА_1 Погоджується, що останній не відповідає за ведення протоколу, але він з ним ознайомлений, жодних зауважень до протоколу не надано. Щодо рішень стосовно його брата ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), то кожний суд оцінює докази за власним переконанням, тобто рішення попередніх судів не можуть бути підставою для прийняття рішення в цьому провадженні. Рішення в тих справах приймалося з урахуванням інших доказів в справах. В цій справі були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , долучений новий (інший) запис сесії, були встановлені інші свідки, які не допитувалися. Про цих свідків стало відомо під час допиту в судовому засіданні, про них ніхто не повідомив. Цих даних не було під час прийняття рішень в попередніх судових засіданнях. Це клопотання сторони захисту є передчасним та не підлягає задоволенню. Доводи сторони захисту мають бути досліджені судом в нарадчій кімнаті після судового розгляду, тобто дослідження всіх доказів, висловлювання позиції сторін.

Захисник заявив, що прав для подання клопотань не порушували, як вказує прокурор, суперечить сам собі. Строки сплили. Рішення ДОАС стосується правомірності проведення засідання. Прокурор каже, що продовжується засідання, не розглядати докази, що були доглянуті попереднім суддею, та каже, що потрібно доглядати нові докази. Прокурор не має права вишукувати нові докази, має право забрати справу, віддати поліцейським, наказати їм, вказати, що зібрати, та направити знову до суду. Прокурор не впевнений в доведеності провини ОСОБА_1 , так як в матеріалах справи не має жодного доказу його провини. Є письмова заява, що він повідомив, підшита до протоколу засідання від 18 січня. Поліція цього не досліджувала. Свідки вказують, що таке повідомлення було, але справу направляють до суду.

Прокурор заявив, що питання строків це інше клопотання, наразі клопотання про закриття з підстав відсутності складу правопорушення. Ніхто не заперечує, що сплили строки притягнення до відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, але клопотання сторони захисту базуються на інших доказах та ставиться інше питання. Маніпулює доказами, які були досліджені. Нові свідки за клопотанням прокурора це не є збиранням нових доказів, це є встановленням істини у справі. Певна частина доказів не досліджена. Розгляд клопотання захисника без дослідження всіх доказів, які наявні в матеріалах справи, є абсурдним. Перше відео долучене до протоколу, не досліджене, а друге надано під час допиту свідка ОСОБА_3 , воно взагалі не досліджувалося та не оглядалося під час судового розгляду. Сторони не знають, що на цьому відео.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників, суд прийшов до наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В постанові КАС ВС від 31.05.2022 (справа № 712/12148/16-а) вказано, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2.2 рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України, про адміністративні правопорушення» провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом: фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

Таким чином моментом виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати протокол про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані відповідно до ст. 251 КУпАП докази, приходить висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, в діях конкретної особи та складає з цього приводу відповідний протокол про адміністративне правопорушення. У даному випадку це 27.01.2022, про що зазначено у відповідних протоколах про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд не приймає доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про порушення строків складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі - кримінального процесуального права, та при вирішенні питання про розгляд клопотання про закриття справи, слід, зокрема, застосовувати положення ст. 284 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, якщо під час здійснення судового провадження, надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, наведені норми покладають на суд обов`язок невідкладно перейти до вирішення такого клопотання.

Невідкладність вирішення клопотання пов`язана із тим, що суд, встановивши наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, ухвалює рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриває провадження у справі.

За таких обставин, вчинення будь-яких подальших процесуальних дій чи прийняття рішень у кримінальному провадженні втрачає сенс та необхідність.

З урахуванням викладеного, суд в даній справі не вважає за неможливе не застосування аналогії права в частині невідкладності розгляду поданого клопотання стороною захисту про закриття провадження у справі.

Так, звертаючись з клопотанням про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення сторона захисту, серед іншого, вказує на відсутність у прокурора права збирання нових доказів, перелічує в клопотанні докази невинуватості, рішення судів в інших справах, але безпосередньо в судовому засіданні вказує, що основний доказ це протокол, хоча неодноразово зазначає, що строки притягнення сплили.

Прокурор, заперечуючи проти поданого клопотання, зважує, що потрібно дослідити всі докази, які є в матеріалах справи, зокрема допитати свідків, які ще не допитані, дослідити відеозаписи, але й не заперечує, що сплили строки притягнення до відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

При розгляді клопотання прокурор заявляє, що необхідно враховувати всі докази, які додані та дослідити нові. В свою чергу захисту достатньо протоколу, щоб зробити висновок щодо невинуватості особи. Також захист посилається на наявність попередніх рішень суду про закриття справи за відсутністю складу правопорушення відносно інших осіб, але з тих самих подій. Проте ці справи мають суттєву відмінність, суть якої полягає в тому, що справу, зокрема, відносно ОСОБА_2 було закрито через те, що до неї не було додано достатньо доказів винуватості, незважаючи на порушення розумних строків розгляду. Та, навпаки, в даній справі відносно ОСОБА_1 обсяг інформації набагато більший, але її дослідження, безпосередньо в процесі, призведе к значному затягуванню розумних строків розгляду та репутаційним ризикам правосуддя й держави в цілому. Крім цього, суд обмежений імперативністю норм щодо клопотань про закриття провадження в частині невідкладності їх розгляду та суперечності між учасниками щодо обсягу інформації, яку вони вважають за необхідне дослідити.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

При здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд відзначає, що до заміни судді судовий розгляд у цій справі вже тривав більше півтора року та за цей час попереднім складом суду було досліджено відповідний обсяг доказів, але як до заміни попереднього судді, так і після такої заміни як прокурорами, так і стороною захисту неодноразово, зокрема: заявлялися клопотання про відкладення судового розгляду, виклик певних осіб, а тим, більше, відводи, як попередньому складу суду, так і складу суду, який розглядає дану справу, що цілком логічно призводило до збільшення строків розгляду справи та процесуальну неможливість її вирішення протягом розумного строку.

Так, зі складених протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що в них вказано, що датою їх вчинення є 18.01.2021, самі протоколи складено тільки 27.01.2022, тобто більше чим через рік. Прийняті до провадження судді, який розглядає дану справу, 03 жовтня 2023 року, тобто на час такого прийняття строки притягнення до відповідальності вже закінчилися, а нормами КУпАП не передбачено продовження чи поновлення таких строків.

При цьому суд зазначає, що незважаючи на певну аналогію розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності та справ про притягнення до кримінальної відповідальності, умови для закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 247 КУпАП, зокрема п. 7 закінчення строків у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, так і ст. 49 КК України, тобто звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, мають певні відмінності, але в практиці ВС зазначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення суд має право виносити одну з таких постанов: а) про накладення адміністративного стягнення; б) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; в) про закриття справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Строк давності для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інкриміновані йому правопорушення вже сплинув, іншого рішення у справі прийнято не може бути, окрім як закриття провадження, а тому "процес заради процесу" не відповідатиме вимогам статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте, на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення, таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:OAO NEFTYANAYA KOMPANIYA YUKOS v. RUSSIA, §571).

Врахувавши викладене, суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, суд керується принципом застосування до особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлений 19.04.2024 року.

Суддя В.Г. Черков