"08" травня 2024 р. Справа № 363/4088/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

20 липня 2023 року о 16 год. 20 хв. в смт. Нові Петрівці Київської обл., по вул. Святопокровська, 2Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння навісці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484281 від 20 липня 2023 року, який містить письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що з постановою не згоден, особисто перебував на пасажирському сидінні;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ від 20 липня 2023 року, відповідно до якого направляється на огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких підтвердили, що 20 липня 2023 року стали свідками того, як поліцейськими було запропоновано громадянину ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер та у лікаря нарколога Вишгородської ЦРЛ, на що ОСОБА_1 відповів відмовою;

- даними відеозапису, відповідно до якого зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений за порушення правил дорожнього руху, а саме перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, йому було повідомлено, що у нього вбачаються ознаки алкогольного, з чим ОСОБА_1 погодився та зазначив, що вживав алкогольні напої, а саме пляшку вина, в присутності двох свідків, на запропонований працівниками поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер та у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ ОСОБА_1 відповів чіткою та зрозумілою відмовою;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

- витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 до суду у судові засідання, призначені на 04 вересня 2023 року, 21 вересня 2023 року, 09 жовтня 2023 року, 13 листопада 2023 року, 28 листопада 2023 року, 13 грудня 2023 року, 22 грудня 2023 року, 16 січня 2024 року, 25 січня 2024 року, 05 лютого 2024 року, 22 лютого 2024 року, 07 березня 2024 року, 03 квітня 2024 року та 08 травня 2024 року не прибув, про дату та час судових засідань повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, оголошенням про виклик до суду на офіційному сайті Вишгородського районного суду Київської області, через захисника адвоката Усманової Є.І., повноваження якої містяться у матеріалах справи, також шляхом направлення судових повісток та запитів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , сел. Ворзель, м. Буча, сел. Гостомель, с. Лютіж, селища Іванків та селища Пуща Водиця, заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, розпискою захисника ОСОБА_4 про наступну дату засідання, які містяться у матеріалах справи.

07 березня 2024 року від захисника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 05 березня був госпіталізований до Вишгородської ЦРЛ з діагнозом гіпертонічний криз, підозра на інфаркт, повідомляє що орієнтовний термін лікування останнього складає 3 тижні.

07 березня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області звернувся із запитом до КНП «Вишгородська ЦРЛ», на який отримано відповідь від 12 березня 2024 року за № 305 про те, що ОСОБА_1 дійсно був госпіталізований до терапевтичного відділення Вишгородської ЦРЛ 06 березня 2024 року, проте 11 березня 2024 року був виписаний за грубе порушення режиму стаціонарного лікування.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Усманова Є.І. до суду подала письмові пояснення ОСОБА_1 щодо протоколу про адміністративне правопорушення та подала заяву про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , просила врахувати пояснення та закрити провадження через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи суду не надав, захисник Усманова Є.І. просила розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 у зв`язку з чим справа розглядається без участі правопорушника, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до змісту письмових пояснень, поданих захисником, ОСОБА_1 свою провину не визнає та заперечує проти протоколу про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки вони не мають відношення до вказаного протоколу, із них не вбачається, що покази свідків стосуються саме нього та саме цієї події, оскільки у вказаних поясненнях відсутня інформація стосовно якого водія, дати та часу коли відбувалися описані події. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить інформації відносно того, чий огляд проводився чи не проводився, тобто не містить П.І.Б. особи, відносно якої вказаний акт складався. В матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Тобто чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 дає можливість зробити висновок, що виявлення та встановлення у водія ознак алкогольного сп`яніння є суто дискреційними повноваженнями працівників поліції, які реалізуються ними на основі суб`єктивного сприйняття наявності в особи тих чи інших ознак сп`яніння, визначених законодавством.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляду на стан сп`яніння судом встановлено, що підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлення у не ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей. Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 вказані ознаки є передбачені чинним законодавством як ознаки алкогольного сп`яніння, виявлення яких дає працівникам поліції підстави для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим суд доходить до висновку про наявність у працівників поліції підстав для проведення огляду у ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У цьому контексті суд вважає за доцільне також звернути увагу, що ОСОБА_1 особисто підтвердив про вживання алкогольних напоїв, а саме вина,що підтверджується відеозаписом, не висловлював заперечень на місці зупинки.

Посилання ОСОБА_1 щодо визнання неналежними та недопустимими доказами пояснень свідків, судом не приймаються, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. До протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП має додано відеозапис, на якому зафіксовано проведення огляду особи на стан сп`яніння, або письмові пояснення свідків такого огляду, у випадку неможливості відео фіксації події. Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 додано як відеозапис події так і письмові пояснення свідків, відтак наявність суперечностей та неточностей у письмових поясненнях свідків не спростовують наявність встановлених фактичних обставин та події зафіксовані із застосуванням засобів відео фіксації.

Щодо недоліків в акті огляду, судом не приймаються, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484281, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, огляд не проводився, що підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду.

Посилання ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом та в матеріалах відсутні докази щодо керування транспортним засобом, судом не приймаються, оскільки із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, встановлено, що на місці зупинки на запитання поліцейського щодо порушення ПДР України перетин суцільної лінії розмітки, ОСОБА_1 погодився, пояснюючи, що поспішав. На питання поліцейського в присутності свідків чітко та зрозуміло надав відповідь, що він керував автомобілем Мерседес. Тобто фактично ОСОБА_1 , підтвердив факт порушення правил дорожнього руху та факт керування транспортним засобом.

Всі ці доводи ОСОБА_1 суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені в суді та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.13 0КУпАП, матеріалами справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами та доведено поза розумним сумнівом.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605грн. 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В.Олійник