Номер провадження: 33/813/843/24
Номер справи місцевого суду: 947/3461/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського райсуду м. Одеси від 08.02.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шелестово Краснокутського р-ну Харківської обл., громадянина України, працюючого зав. аптекою у військовому медичному клінічному центрі ДПС України, інваліда 2-ої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., а також на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда 2-ої групи.

Відповідно до вказаної постанови, 10.01.2024 приблизно о 15:15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, в порушення п. 16.11 ПДР України, при виїзді на нерегульоване світлофорним об`єктом перехрестя з другорядної дороги на головну дорогу по пр. Небесної Сотні, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі пр. Небесної Сотні та наближався з лівого боку; внаслідок порушення вказаних правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 сталося зіткнення автомобілів, що призвело до їх механічних пошкоджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступні обставини:

- висновки суду стосовно порушення ним, ОСОБА_1 , правил дорожнього руху є безпідставними, передчасними та не відповідають дійсним обставинам справи, натомість, автомобіль «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням виїхав на нерегульоване перехрестя, пересвідчившись у безпеці маневру та попередньо виконавши вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу» як автомобілям, які рухались по пр. Небесної Сотні в напрямку вул. Левітана, так і автомобілям, які рухались по вул. Небесної Сотні в напрямку вул. Вільямса, проте, зважаючи на ширину та довжину перехрестя, завершити маневр йому не вдалось у зв`язку із тим, що з`явились автомобілі, які рухались по вул. Небесної Сотні з боку вул. Левітана та почали рух прямо, наліво та на розворот, внаслідок чого він вимушений був зупинитись, в той час як автомобіль «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 ,, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував тієї обставини, що автомобіль «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався перед автомобілем «Mercedes-Benz Е200» в його ж смузі для руху зупинився, внаслідок чого здійснив перестроювання та допустив зіткнення з належним йому, ОСОБА_1 , на праві приватної власності автомобілем;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишився той факт, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення ним п. 16.11 ПДР України, що свідчить про недостатність доказів, наданих працівниками патрульної поліції для встановлення його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, натомість, неправомірні дії водія ОСОБА_2 підтверджуються схемою ДТП, пояснення учасників ДТП та показаннями свідка водія автомобіля марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_3 .

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, натомість, винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наступними наявними в матеріалах справи доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №731674 від 10.01.2024 (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 10.01.2024 о 15:15 год., керуючи транспортним засобом «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг пр-ту Небесної Сотні та вул. Ак. Глушка, не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення та спричинив механічні пошкодження транспортних засобів, чим допустим порушення вимог п. 16.11 ПДР України;

- схемою місця ДТП від 10.01.2024, на якій зафіксоване розташування транспортних засобів «Nissan Micra» та «Mercedes-Benz Е200» на перехресті пр-ту Небесної Сотні та вул. Ак. Глушка, місце їх зіткнення, напрямок руху, розташування дорожніх знаків, а також перелік зовнішніх ушкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (а.с. 3);

- поясненнями водія-учасника ДТП ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що 10.01.2024 о 15:15 год. він рухався по вул. Ак. Глушка в бік м. Чорноморська, на перехресті вул. Ак. Глушка та пр-ту Небесної Сотні не працював світлофор, він виїхав на перехрестя, зупинився, надаючи перевагу транспорту, який їхав по пр-ту Небесної Сотні та в цей час автомобіль «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив обгін на великій швидкості іншого автомобіля та зіткнувся із лівим боком його автомобіля (а.с. 4);

- поясненнями водія-учасника ДТП ОСОБА_2 , який зауважив, що він рухався по пр-ту Небесної Сотні у напрямку міста в лівому ряді, під`їжджаючи до перехрестя пр-ту Небесної Сотні та вул. Ак. Глушка він побачив, що світлофор не працює та він рухається по головній дорозі, тому продовжив рух; переконавшись у тому, що з лівого боку ніхто не їде, продовжив рух, після чого зі сторони вул. Ак. Глушка виїхав автомобіль, не надавши йому дорогу, внаслідок ожеледиці він не зміг своєчасно зупинитись, відбулось ДТП (а.с. 5);

- фотографіями з місця ДТП, наданої ОСОБА_1 до УПП в Одеській обл. ДПП (а.с. 10-12), а також фотографіями з місця ДТП, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні суду 1-ої інстанції (а.с. 17-21).

На підставі аналізу вищезазначених доказів, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що встановлений судом 1-ої інстанції механізм розвитку ДТП є вірним, оскільки ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , неналежно дотримавшись вимог п. 16.11 ПДР України, виїхав на нерегульоване перехрестя вул. Ак. Глушка та пр-ту Небесної Сотні, не надавши при цьому перевагу транспортному засобу «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі по пр-ту Небесної Сотні в напрямку міста.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факту того, що, враховуючи те, що світлофор не працював, він вимушений був виїхати на перехрестя та зупинитись, щоб пропустити транспортні засоби, які рухались по пр-ту Небесної Сотні в бік виїзду з міста.

Вищезазначений механізм розвитку ДТП, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується, серед іншого, місцем розташування ушкоджень, виявлених на транспортних засобах, зокрема, на автомобілі «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені ушкодження передніх та задніх лівих дверей, лівого переднього крила, а на автомобілі «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_2 ушкодження капоту, переднього лівого крила, бамперу (а.с. 3, зворотна сторона).

Так, вимогами п. 16.1 ПДР України визначено, що у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

В свою чергу, відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пунктом 2.1. Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України встановлено, що дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» наказує, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

З урахуванням викладених обставин, досліджені судом 1-ої інстанції та наявні в матеріалах справи докази, всупереч твердженням апелянта, підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 ПДР України стосовно надання переваги у русі транспортним засобам, які наближаються до перехрестя проїзних частин по головній дорозі.

Не спростовують висновків суду 1-ої інстанції стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП й показання свідка ОСОБА_4 , водія автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_3 , допитаної в судовому засіданні суду 1-ої інстанції, оскільки остання зазначила, що рухалась по пр-ту Небесної Сотні зі сторони Епіцентру в напрямку вул. Левітана, на перехресті з вул. Ак. Глушка не працював світлофор, вона, рухаючись по головній дорозі, виїхала на перехрестя, проте попереду неї виїхав автомобіль «Nissan Micra», який рухався з вул. Ак. Глушка та зупинився, внаслідок чого вона почала його об`їжджати праворуч.

Зазначення показання свідка ОСОБА_4 , у комплексі із іншими наявними в матеріалах справи доказами, достеменно свідчать про допущення водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. 16.11 ПДР України, оскільки виїзд на перехрестя транспортного засобу під його керуванням відбувся тоді, коли на нього вже виїхав транспортний засіб, що рухався по головній дорозі.

Водночас, можливий факт порушенням водієм ОСОБА_2 встановлених обмежень швидкості, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не свідчить про безумовну відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, що мала місце.

Окрім того, апеляційний суд звертає окрему увагу на те, що постановою Київського райсуду м. Одеси від 28.03.2024 провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом даної ДТП було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (справа №947/3468/24).

При цьому, доводи ОСОБА_1 з приводу того, що вищезгадана постанова Київського райсуду м. Одеси від 28.03.2024 на теперішній оскаржується в апеляційному порядку є такими, що відповідають дійсності, проте, вказане судове рішення на теперішній час не скасоване, та, окрім того, зазначена обставина не свідчить про безумовну відсутність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, що призвело до пошкоджень транспортних засобів та, як наслідок, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі всебічного, повного та об`єктивного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов правильного висновку про те, що саме ОСОБА_1 допустив таке порушення правил дорожнього руху, яке перебуває в прямому причинному зв`язку із ДТП, зокрема, виїхавши на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги, не надав перевагу у русі транспортним засобам, які наближались до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення із іншим транспортним засобом, у зв`язку із чим правильно кваліфікував його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца