Номер провадження: 33/813/591/24
Номер справи місцевого суду: 509/3816/23
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Паука Андрія Івановича на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44, та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та на підставі ст.36 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Екстракт канабісу, маса якого у висушеному вигляді становить - 0.444 г - знищено. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 163786 від 25.06.2023 року, вбачається, що 25.06.2023 року, о 17:45 год., ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки «Mercedes», д/н НОМЕР_1 , в с. Лиманка, ж/м «Дайберг», 1/1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не контрольована, перепади настрою) зі слів вживала «Солі», від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася під відеозапис та в присутності свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП (а.с.3).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 934528 вбачається, що 25.06.2023 року, о 18:56 год. ОСОБА_1 , знаходячись в с. Лиманка, ж/м «Дайберг», 1/1, зберігала при собі фрагмент цигарки з невідомою речовиною рослинного походження коричневого кольору та предмет зовні схожий на трубку для паління. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-23/11214-НЗПРАП від 07.08.2023 року нашарування речовини темно - коричневого кольору на внутрішній поверхні металевої трубки - містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого у висушеному стані становить - 0,044 г., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44 КУпАП (а.с.11).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 163786 від 25.06.2023 року та серії ВАБ № 934528 від 25.06.2023 року об`єднані в одне провадження.

Разом з цим, вищевказані обставини, встановлені протоколами про адміністративні правопорушення, стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.45-47).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 17.01.2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Паук А.І. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44 та ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.48-50).

Крім того, разом з апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 - адвокат Паук А.І. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року (а.с.51-52).

Однак, до суду апеляційної інстанції адвокат Паук А.І. не з`явився, будучи належним чином повідомленим під особистий підпис у минулому судовому засіданні, про час і місце судового засідання, яке призначено на 02.04.2024 року, та за його проханням, на 15.00 год. (а.с.91).

До суду апеляційної інстанції на вказаний день і час з`явилась лише правопорушник ОСОБА_1 , заявила, що її представник адвокат Паук А.І. поки зайнятий в іншому судовому засіданні. Разом з тим, погодилась приймати участь у розгляді даної адміністративної справи, дала суду пояснення, що вона «була не в собі» і не пам`ятає як вона могла вчинити правопорушення, передбачені ч.1 ст.44 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Також пояснила суду апеляційної інстанції, що за адресою: АДРЕСА_1 вона лише зареєстрована, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому не змогла дати суду своїх пояснень, посилаючись на те, що має вади слуху.

Так, апеляційний суд зазначає, що судове засідання, призначене на 13.02.2024 року на 11 год. 40 хв., у зв`язку із надходженням від представника ОСОБА_1 - адвоката Паука А.І. клопотання про відкладення (а.с.63-64), було відкладено на 01.03.2024 року на 12 год. 20 хв. (а.с.65).

Далі, у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_2 на лікарняному з 29.02.2024 року по 07.03.2024 року, судове засідання було відкладено на 11.03.2024 року, на 12 год. 20 хв. (а.с.74-75).

Судове засідання, призначене на 11.03.2024 року, на 12 год. 20 хв., у зв`язку із надходженням від представника ОСОБА_1 - адвоката Паука А.І. клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.84-85), було відкладено на 29.03.2024 року, на 11 год. 50 хв. (а.с.86).

29.03.2024 року у судове засідання прибув представник ОСОБА_1 - адвокат Паук А.І., однак через необхідність присутності самої ОСОБА_1 , судове засідання, за проханням адвоката Паука А.І., було відкладено на 02.04.2024 року, на 15 год. 00 хв. (а.с.90-91).

Проте, як було вказано вище, у судове засідання, призначене на 02.04.2024 року прибула лише ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати (а.с.92-94).

Адвокат Паук А.І. у судове засідання не з`явився, не дивлячись на те, що його очікування судом відбувалось до 15.30 год., однак він до суду так і не з`явився до самого його закінчення, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з викладеними обставинами, та враховуючи, що дана справа уже неодноразово відкладалась, у тому числі за проханням адвоката Паука А.І., апеляційний суд вирішив слухати дану справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши вищевказане клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Паука А.І. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Так, у відповідності до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області була ухвалена 28.09.2023 року, однак відомості про її направлення та вручення ОСОБА_1 або її адвокату Пауку А.І., у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), та практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляду справи користуватися юридичною допомогою, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму Верховного Суду № 14 від 23.13.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, ч.3 ст. 178, ст. 185, 185-1, ст.185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, однак, розгляд вказаної справи відбувся без її присутності, яка при розгляді справи за ч.1 ст.44 КУпАП є обов`язковою, про що було вказано вище.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року була прийнята у відсутність правопорушника ОСОБА_1 і матеріали справи не містять даних про те, що судом першої інстанції належним чином було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, а саме на 28.09.2023 року, тобто судом були порушені вимоги як ст. 268 КУпАП, так і ч.1 ст. 277-2 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції процедури розгляду адміністративного правопорушення, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомленої належним чином про час і місце судового засідання.

В свою чергу, представник ОСОБА_1 - адвокат Паук А.І. був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, в якому було постановлено оскаржуване судове рішення (а.с. 41).

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливомлікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також суд обґрунтовано виходив із того, що згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується Одеський апеляційний суд, з огляду на наступне.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Її вина у вчиненні адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №163786 від 25.06.2023 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України (а.с.3);

- рапортом інспектора СРПП ВП№1 ОГРУП №2 капітана поліції Павла Гайдучика, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 вчиненого нею адміністративного правопорушення (а.с.4);

- поясненнями ОСОБА_3 , який підтвердив факт того, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовилась (а.с.6);

- відеозаписами, наданими працівниками поліції (а.с.7).

Більше того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на запитання працівників поліції чи вживала вона наркотичні засоби пояснила, що вживала «Солі», та на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння - відмовилась.

На підставі вищевикладених обставин стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 12 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчать про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням порядку його проведення.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції.

Стосовно суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дії, кваліфіковані поліцією як правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44 КУпАП, мали місце 25.06.2023 року (а.с.11).

Оскаржувана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області ухвалена 28.09.2023 року, без участі ОСОБА_1 , яка при цьому відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП, не була належним чином повідомленою про дату і місце розгляду справи (а.с.45-47).

Більше того, слід вказати, що відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Отже, на час розгляду справи апеляційним судом, тримісячний строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП сплив, що свідчить про існування підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.44 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження, проте, у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності у відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП є нереабілітуючою обставиною.

Разом з тим, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що рапорт не може бути підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє, оскільки як вже було зазначено раніше, він є не єдиним доказом вини ОСОБА_1 .

Стосовно доводів апелянта про неналежність як доказу відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, то апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що дані відеозаписи достеменно відображають необхідні суду обставини.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, - і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Паука Андрія Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Пауку Андрію Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Паука Андрія Івановича - задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда