Номер провадження 3/754/1844/24
Справа №754/3748/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 , 07.03.2024 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 577573.

Відповідно до вказаного протоколу, 07.03.2024 о 03 годині 00 хвилин у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив п.14 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашнього насильства», завдавши психологічної шкоди та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 07.03.2024р. в 03:00 годин не вчиняв будь-яких дій домашнього насильства відносно батька, між ним та матір`ю з батьком виникла сімейна сварка з підстав відсутності взаєморозуміння щодо проживання в одній квартирі, під час якої батьки викликали поліцію.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може привести до активних дій, ускладнень боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може привести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця в тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Доказів, які б вказував на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, що спричинили або могли спричинити шкоду психологічному здоров`ю потерпілого, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено.

Долучені до протоколу про адміністративного правопорушення копії документів на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рапорт інспектора СПДН ВП Деснянського УП ГУ НП в м.Києві Іванина С., копії термінового заборонного припису та форма оцінки ризиків, містять дані про факт реагування поліції на виклик щодо вчинення дій домашнього насильства, однак не є доказами вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, що спричинили або могли спричинити шкоду психологічному здоров`ю потерпілого.

Оскільки, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо подій правопорушення, написані не ними особисто, а інспектором СПДН ВП Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, а також зі змісту яких не виявляється можливим встановити про ознайомлення з даними поясненнями та їх підписання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що ставить під сумніви викладене у поясненнях, а тому суд не може прийняти дані пояснення як належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, досліджені судом докази вказують на виникнення конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав відсутності взаєморозуміння, що не є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, даний адміністративний матеріал підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.О.Сенюта