СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/68/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Войцехівського В.В., представника потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.08.2023 о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , на а/д М-06 Київ-Чоп, 19 км+800 м здійснив рух асфальтованим узбіччям в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1.10 (узбіччя) та п. 11.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та показав, що 13.08.2023 приблизно о 14 год. 15 хв., він на автомобілі «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по АД Київ - Чоп в сторону м. Житомира. Рухаючись по дорозі, він відчув, що кермо автомобіля тягне в праву сторону. Для виявлення та усунення несправності ТЗ, увімкнув правий покажчик повороту, та зробив зупинку на узбіччі. Оскільки, візуально оглянувши ТЗ, було виявлено, що заднє праве колесо автомобіля підпущене, він дістав з багажника насос та підкачав його. Сівши за кермо автомобіля, він увімкнув лівий покажчик повороту, щоб виїхати з узбіччя на смугу для руху. Оскільки обидві смуги руху були в заторі та його ніхто не пропускав, протягом декількох хвилин, увімкнувши лівий покажчик повороту, та на невеликій швидкості він рухався по узбіччю, з метою виїзду з нього. Проїхавши приблизно 50 метрів та наближаючись до місця для розвороту автомобілів, помітив, як зліва від нього раптово виїхав автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_2 , за для уникнення зіткнення, застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 не вдалось.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Войцехівський В.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадженні у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на ту обставину, що до ДТП призвели саме дії водія автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , оскільки вона не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком зміни напрямку свого руху не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушила п.п. 2.3 б, 10.1 та 10.4 ПДР.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат Шпирук В.Г. зазначив, що зіткнення відбулося саме з вини водія автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував зазначеним транспортним засобом та рухався по узбіччю дороги. Зазначив, що ДТП сталося після закінчення водієм ОСОБА_4 маневру розвороту, а саме в місці для розвороту транспортних засобів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Войцехівського В.В. представника потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.10 (узбіччя) та п. 11.1 ПДР, узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки та стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней). Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 , 5.17.1 , 5.17.2 , а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 531099 від 06.11.2023; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №437933 від 13.08.2023; копія схеми місця ДТП; копії письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; копія постанови Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2023 відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; копія ухвали Київського апеляційного суду м. Києва від 15.01.2024 якою постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2023 скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано винною ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито в зв`язку з спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

- фото з місця ДТП за участю автомобілів «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 та «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- відеозапис з місця ДТП на якому відтворюється розташування автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свободи.

У судовому засіданні встановлено, у тому числі поясненнями водія ОСОБА_1 , ті обставини, що він дійсно, перетнувши дорожню розмітку 1.2 дод.2 ПДР здійснив виїзд на узбіччя та в подальшому продовжив по ньому рух.

При цьому, суддею не беруться до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника Войцехівського В.В. з приводу того, що ОСОБА_1 був змушений виїхати на узбіччя та в подальшому рухатися ним, оскільки вони жодним належним доказом не підтверджені. Крім того, неможливість перелаштуватися у смугу руху у зв`язку з затором та тим, що інші водії транспортних засобів не дають можливість перелаштуватися у смугу руху не є безумовною підставою для руху узбіччям по якому рух заборонено ПДР.

Відтак, аналізуючи дослідженні та ретельно перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги положення ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.п. 1.10, 11.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася 13.08.2023, а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 531099, складений стосовно ОСОБА_1 06.11.2023.

Справа про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно з вхідним штемпелем надійшла до Святошинського районного суду міста Києва 21.11.2023 року.

З огляду на вищенаведене, провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.Г. Косик