Справа № 199/1346/24
ПОСТАНОВА

іменем України

16.04.2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.02.2024 року о 22:48 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній вчинив хуліганські дії, а саме: здійснив постріл з пістолету Ekol Viper 3, CUL 4 мм, в громадському місці та висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Всудовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Пояснив, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого сам виховує з двох років, працює на двох роботах. 14.02.2024 року, близько опівночі, коли він знаходився на роботі, йому зателефонували з поліції з приводу інциденту з його сином. Прибувши за адресою: м. Дніпро, вул. Дарницька, 9а, де знаходився його син, він з`ясував в останнього обставини події за його участі. Так, приблизно о 22:00 год. син разом з приятелем ходили в магазин «АТБ-маркет», повертаючись звідки в них виник конфлікт, який переріс в бійку з повнолітнім ОСОБА_3 , який перебував в нетверезому стані. Щоб уникнути побиття, син здійснив постріл з пістолету Frol Viper 3, CUL 4 мм, який мав при собі, в результаті чого місцеві мешканці викликали поліцію. Вказану пневматичну зброю придбав ОСОБА_1 і передав її сину, оскільки вона не потребує спеціальних дозволів, щоб в разі потрапляння в небезпечну ситуацію здійснювати постріли вгору з метою привернути увагу. При цьому, під час складання протоколу дії його сина помилково були кваліфіковані, як хуліганські, оскільки мала місце самооборона, а його перебування на вулиці після 22:00 год. було вимушеним, через конфлікт з ОСОБА_3 він не встиг повернутися додому. В свою чергу, як батько, він намагається максимально забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання свого сина, а інцидент 14.02.2024 року за його участі був разовим. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його провини, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодного іншого доказу на підтвердження факту ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 382283 від 15.02.2024 року за ч.1 ст. 184 КУпАП вбачається, що він складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, копія вручена ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП) та який визначає межі судового розгляду справи.

Таким чином, суд надає оцінку зазначеним в фабулі протоколу діям ОСОБА_1 , враховуючи межі судового розгляду, який здійснюється за ч.1 ст. 184 КУпАП. Тобто, правильність кваліфікації дії неповнолітнього ОСОБА_2 , як хуліганства, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 184 КУпАП, виходить за межі судового розгляду справи, у зв`язку з чим доводи сторони захисту в цій частині суд визнає неспроможними.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються рапортом інспектора-чергового ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо реєстрації заяви про хуліганство за ЄО №3895 від 14.02.2024 року, зі змісту якого вбачається, що заявник 14.02.2024 року о 22:48 год. бачив з балкону, як до магазину «АТБ-маркет» пішов чоловік, який 3 хв. тому стріляв з пневматичного пістолету в паркан. За результатами відпрацювання поліцейськими УПП в Дніпропетровській області були встановлені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі пістолет Ekol, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно протоколу огляду (копія) від 15.02.2024 року у неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю батька ОСОБА_1 був виявлений та вилучений пістолет Ekol Viper 3, CUL 4 мм.

З письмових пояснень (копія) ОСОБА_3 вбачається, що 14.02.2024 року приблизно о 23 год., він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої. В цей час в нього стався конфлікт зі знайомим ОСОБА_2 , в ході якого тілесних ушкоджень він не отримав.

Також, обставини конфлікту та використання пневматичної зброї підтверджуються письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданими за участю батька ОСОБА_1 , а також не заперечуються останнім в судовому засіданні.

Оцінюючи встановлені судом обставини справи, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведеними Європейським судом з прав людини у висновках у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 6 грудня 1998 року.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Враховуючи вищевказані досліджені в судовому засіданні докази, які є належним та допустимими, суд приходить до висновку, що вони в своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, оскільки він передав неповнолітній дитині для використання пневматичну зброю, яка хоча і не потребує спеціального дозволу (калібр менше 4,5 мм), однак доступ до неї можливий тільки після досягнення 18-річного віку. Також, неповнолітній ОСОБА_2 в умовах воєнного стану після 22:00 год. знаходився на вулиці, де став учасником бійки, висловлювався нецензурною лайкою.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому у справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , відсутність обставни, що обтяжують відповідальність, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження, передбаченого санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді попередження.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Н.В. Машкіна