Справа № 496/8725/23
Провадження № 3/496/142/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Стрілець Ж.М., захисника Задорожньої В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого він, 01.12.2023 року о 10.50 год, на 452 км+800 м автодороги Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху керував автомобілем Honda CR-V, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але від нього надійшли: клопотання про розгляд справи без його участі від 23.02.2024 року та письмові пояснення від 23.02.2024 року, відповідно до яких із протоколом він не погоджується, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому вказав, що 01.12.2023 року, близько 10.15 год він перебував у своєму автомобілі на узбіччі автодороги Київ-Одеса, коли до нього під`їхав патрульний автомобіль і поліцейський попросив пред`явити документи для перевірки, взявши документи поклав їх до своєї кишені та повідомив, що треба проїхати до відділку поліції, оскільки він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. По приїзду до поліції, йому надали для підпису протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП і в ході цього запитали, чи буде він їхати до медичного закладу для проходження тесту. ОСОБА_1 нічого не сказав, оскільки не розумів, що відбувається, що поліцейський розцінив як відмову від проходження медичного освідування. ОСОБА_1 вважає, що працівники патрульної поліції грубо порушили його права, так як його ніхто не зупиняв, незаконно забрали документи, ніби для перевірки, не роз`яснили права, в тому числі на правову допомогу, не роз`яснили процедуру, підстави та причини проходження огляду на стан сп`яніння, формально вручивши копію протоколу. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О. у судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При цьому вона пояснила, що матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (на відеозапису факт керування не зафіксований), допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку із чим всі наступні вимоги поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи є неналежними та недопустимими доказами. Відеофіксація дій патрульного розпочинається в момент складання та вручення протоколу невстановленій особі та в невідомому приміщенні. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а в матеріалах справи відсутні докази дотримання процедури направлення на медичний огляд до медичного закладу. При цьому вказала, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, а з наявного відеозапису в матеріалах справи відомості про складання, вручення або відмову такого направлення - відсутнє. Натомість, наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «МЦПЗ ООР, складене 01.12.2023 року о 10.50 год вона вважає таким, що не відповідає дійсності, адже, зазначене вище направлення складене поліцією формально, в інший день та час, оскільки на відеозаписі не зафіксовано самого моменту складання такого направлення. Більше того, поліцейськими не було складено акту огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках та копія якого мала бути вручена ОСОБА_1 . Адвокат Задорожня В.О. вважає, що докази, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні та просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом дослідженням доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 732514 вбачається, що ОСОБА_1 01.12.2023 року о 10.50 год, на 452 км+800м автодороги Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, керував автомобілем Honda CR-V, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Так, на відеозапису, оглянутому в судовому засіданні, також не зафіксовано ані момент зупинки транспортного засобу Honda CR-V, р.н. НОМЕР_1 , ані перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного транспортного засобу.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 його захисник Задорожня В.О. у судовому засіданні заперечувала.

Суд також вважає слушними доводи захисника про те, що працівником поліції під час оформлення адміністративних матеріалів були порушені права ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що, як наслідок, позбавило його права та можливості реалізувати своє право на захист, а також те, що ОСОБА_1 взагалі не було повідомлено про те, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, наявним в матеріалах справи.

У разі наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння вона у відповідності до п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок) підлягає огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедура проведення огляду на стан сп`яніння, встановлена ст. 266 КУпАП, працівником поліції дотримана не була.

При цьому відеозапис, наявний в матеріалах справи, містить лише ознайомлення особи, яку не зафіксовано на відео, її обличчя не видно, з протоколом про адміністративне правопорушення, при цьому прізвище цієї особи назване не було, поліцейський запитав, чи буде ця особа проходити огляд в медичному закладі, на що особа нічого не відповіла.

Згідно з п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Виходячи з п. 2 вищевказаної Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

В матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер/реєстраторів, які б повністю підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Із роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вбачається, що визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вказує на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наслідком чого є закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування останнім транспортним засобом.

Керуючись ст. 130, 268, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду складено 09.04.2024 року.

Суддя О.І. Трушина