П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05.02.1996 року народження Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, директора Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр», адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЗК/6319/039/П/ПР від 18 березня 2024 року, ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський протипухлинний центр» при звільненні ОСОБА_3 , з 10.01.2024, згідно з наказом № 05-к від 10.01.2024, станом на день перевірки, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівниці ОСОБА_3 , на своєчасне отримання заробітньої плати. Разом з тим, виплата заробітної плати з надбавкою за престижність у розмірі 20% вперше проведено 31 липня 2023 року, у роботодавця було право видати наказ про відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 для повернення сум, зайво виплачених наслідок лічильних помилок не пізніше одного місяця, а саме 31 серпня 2023 року. В той час такий наказ виданий 28.12.2023 року, чим порушив вимоги ч.1 ст.117, п.1 ч.2 ст.127 КЗпП України.

Дії ОСОБА_2 , кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

До розгляду справи по суті від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшли письмові заперечення в яких останній просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У запереченнях захисник повідомив, що ОСОБА_2 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю заперечує, стверджує, що відсутня вина останнього, яка є обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 41 КУпАП. Посилається на те, що роботодавцем не вживаються всі можливі заходи для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати, при звільненні ОСОБА_3 розрахунок з нею не проведений в день звільнення, але на день проведення перевірки ОСОБА_3 вимоги роботодавцю про розрахунок не пред`являла. Так, з грудня 2023 року ОСОБА_3 знаходилась на лікарняному, який неодноразово продовжувала, тобто на момент звільнення ОСОБА_3 остання знаходилася на лікарняному.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат Рутковський С. заперечив щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП з підстав, наведених у раніше поданих ними письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення захисника,особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП полягає у порушенні встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 , інкримінуються дії, які полягають у тому, що він не вжив всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівниці ОСОБА_3 , на своєчасне отримання заробітньої плати.

Водночас, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Вина є складовою суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП, а тому за її відсутності, дії/бездіяльність щодо порушення законодавства, які інкриміновані останньому, не утворюють склад даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з «акта за результатами проведення планового (позапланового) заходу додержання нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці ….» від 14.03.2024 року № ЗХ/ЗК/6319/039 ОСОБА_3 у період з 29.12.2023 року по 10.01.2024 року перебувала на лікарняному, на зв`язок не виходила, тобто з грудня і на день звільнення не знаходилась на робочому місці - не працювала.

У своїх запереченнях захисник посилається на пряму норму КЗпП України, а саме статтю 116 яка чітко передбачає, що : «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок».

На день проведення перевірки ОСОБА_3 вимоги роботодавцю про розрахунок не пред`являла. Отже навіть на відсутність вимоги працівника роботодавець здійснив повний розрахунок.

Щодо вказівок інспектора на «не нараховано та не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку» слід зазначити що в зв`язку з відсутністю порушення відсутній і обов`язок нараховувати та виплачувати середній заробіток на суму виплат з 10.01 по 01.02.2024р.

Такої ж думки, щодо відсутності в даному випадку правопорушень, і Верховний Суд, що відображено у справі №712/12726/19.

Щодо вказівок інспектора про:

«У роботодавця було право видати наказ про відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок не пізніше одного місяця... та ...порушено вимоги п.1 ч. 2 с. 127 КЗпП України» , тут слід зазначити наступне.

Наказ директора був про перерахунок нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати, а не відрахування, оскільки не були зафіксовані ніякі лічильні помилки (2+2=5, тощо), а був зафіксований факт неправомірного нарахування ОСОБА_3 , як бухгалтером собі подвійної надбавки у розмірі 20%. Даний факт був виявлений у грудні 2023 р. новим бухгалтером, і на підставі її доповідної директор ОСОБА_2 видав наказ про здійснення перерахунку, дані відомості відображені в акті інспектором, однак останній на них не звернув увагу. Крім того інспектор суперечить сам собі оскільки навіть в ст.127 КЗпП України передбачено робити відрахування із зарплати внаслідок лічильної помилки, навіть якщо така б була в даному випадку.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики

Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що заперечення сторони захисту знайшли своє підтвердження в ході розгляду матеріалів, а наведені в акті перевірки не доводять наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, враховуючи висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І.Бедьо