Справа № 298/816/24
Номер провадження 3/298/546/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загорб Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, учасника бойових дій, за ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 6 травня 2024 року справи №298/816/24 (провадження 3/298/546/24) та №298/818/24 (провадження 3/298/548/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер №298/816/24 (провадження 3/298/546/24).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №487974 від 22 квітня 2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Коман Я.В., "22.04.2024 року о 17 год. 29 хв. на автодорозі Н-13 «Ужгород-Самбір-Львів» водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним маячком з червоним сигналом, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 а Правил дорожнього руху".

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №487976 від 22 квітня 2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Коман Я.В., "22 квітня 2024 року о 17 год. 29 хв. на автодорозі Н-13 «Ужгород-Самбір-Львів» між населеними пунктами с.Луг та с.Ставне водій громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху".

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, зазначених в протоколах, визнав повністю та щиро розкаявся. Визнав, що 22 квітня 2024 року керував автомобілем, під час зупинки на вимогу працівника поліції дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі "Драгер" та в медичній установі, так як того дня випив два пива, мав зустріч з побратимом, на якій вони вживали пиво. Не зупинився на вимогу поліцейського, оскільки він не побачив припаркованих патрулів на узбіччі дороги і не чув сигналів, рухався серпантинами і слідкував за дорогою, а коли почув сигнал поліції, то зупинився десь через 700 метрів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського.

Згідно вимог п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 квітня 2024 року о 17 год. 29 хв. ОСОБА_1 порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та не зупинився на вимогу поліцейського, порушивп.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступків, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, окрім визнання ним вини, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №487974 від 22 квітня 2024 року та серії ААД №487976 від 22 квітня 2024 року, якими зафіксовано обставини вчинення правопорушень. Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містяться підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколів, отримання примірників протоколів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 квітня 2024 року, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно даних направлення огляд не проводився;

- постановою серії ЕНА №1974845 від 22 квітня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за обставин, що мали місце 22 квітня 2024 року між с. Луг та с. Ставне, на дорозі державного значення Н-13;

- фотокопіями документів, а саме: посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 05.07.2005 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; даними посвідчення серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Коман Я. від 22.04.2024 року;

- розпискою громадянина ОСОБА_2 від 22.04.2024 року, якою останній зобов`язується доставити транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 , по місцю проживання громадянина ОСОБА_1 , який є його власником;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не виконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній категорично відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні в матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суд вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою, та не були оспорені ОСОБА_1 у судовому засіданні, а навпаки ОСОБА_1 надав суду пояснення та підтвердив достовірність даних викладених у протоколах та інших матеріалах справи, з такими погодився.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що 22 квітня 2024 року о 17-ій годині 29 хвилин на автодорозі Н-13 «Ужгород-Самбір-Львів» між населеними пунктами с.Луг та с.Ставне водій - громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та не зупинився на вимогу поліцейського, а також порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч. 1ст. 122-2 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Даних про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

У порядку вимог ст. ст. 33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, особу ОСОБА_1 , який вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся, беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадянз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідатиме визначеній ст.23 цього Кодексу меті адміністративного стягнення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_4 від 26.02.2024 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 36, 122-2, 130, 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.