ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. розглянувши матеріали, що надійшли з Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, рнокпп __________________________, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2023 року, близько 16 год 45 хв гр. ОСОБА_1 , за адресою: м. Рівне, вул. Герої поліції, 4 не повідомив Рівненське РУП про місце свого тимчасового перебування під час дії ТЗП стосовно кривдника серії АА №129341 від 08.11.023.

Своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 21). Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 15).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

За положення ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, не є обов`зковою.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №951296, ТЗП серії АА №129341 від 08.11.2023 та сукупністю інших письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника в прибуток держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень (реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Рівненській області/Рівненська область/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 38012494; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); розрахунковий рахунок UA0017527; код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101; код отримувача 38012494; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UA0017527; код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя