Справа № 496/1253/24
Провадження № 3/496/989/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Стрілець Ж.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Бабкової Т.Є., Єрусланової Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 року о 11:20 год, ОСОБА_1 на 452 км автодороги Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Nissan Almera, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис.

Він же, 06.02.2024 року о 12:40 год, на 452 автодороги Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Nissan Almera, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з протоколами про адміністративне правопорушення, пояснив наступне. 06.02.2024 року він був зупинений двічі працівниками поліції, вважає, що зупинка була незаконною, безпідставною, працівники поліції не представилися йому, не пред`явили документи, натомість запропоновували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Ознаки наркотичного сп`яніння у себе заперечує, тому відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після того, як він був зупинений другий раз, також відмовився пройти медичний огляд, оскільки він поспішав, тому вирішив самостійно звернутися до медичного закладу і пройти такий огляд. Так, він звернувся до лабораторії, здав багатопрофільний тест і отримав негативну відповідь, тобто сліди вживання наркотичних засобів в його організмі відсутні. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому просив провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Єрусланова Т.Г. в судовому засіданні пояснила, що зупинка працівниками поліції ОСОБА_1 була незаконною, оскільки є вичерпний перелік підстав для зупинки водіїв. Зазначила, що свідки у даній справі відсутні, вважає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння повинна бути зафіксована у присутності свідків. Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Просила закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бабкова Т.Є. в судовому засіданні пояснила, що після зупинки ОСОБА_1 не були оголошені його права, чим порушено його право на захист. Зазначила, що ОСОБА_1 притягується до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, тому працівник поліції, побачивши цю інформацію, запідозрив, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння. Згідно результатів лабораторних досліджень від 06.02.2024 року у ОСОБА_1 сліди вживання наркотичних засобів в його організмі відсутні. Просила закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми Правил дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) Правила дорожнього руху не містять.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у відповідності до п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, про що поліцейським було складено протокол у відповідності до п.8 Порядку.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

В ході розгляду справи були досліджені відеозаписи, наявні в матеріалах справи, на яких зафіксовано, що патрульними поліцейськими був зупинений автомобіль Nissan Almera, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . В процесі спілкування у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що водій відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду водієві роз`яснювались. Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована належним чином на відеозаписі та відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив.

Посилання захисників на безпідставність зупинки суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. N 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про національну поліцію та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства встановлено не було, тому доводи ОСОБА_2 та його захисників щодо незаконності зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Стосовно посилань захисника Єрусланової Т.Г. на те, що відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не була зафіксована у присутності свідків, суд вважає, що ці доводи на увагу не заслуговують, оскільки у відповідності до ст. 266 КУпАП свідки залучаються у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. При цьому в матеріалах справи міститься відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, суд не приймає до уваги результат лабораторних досліджень № 597 від 06.02.2024 року, проведеного у ТОВ «Смартлаб», виходячи з того, що ОСОБА_2 несе відповідальність не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що міг би спростувати вказаний висновок, а за відмову від керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що ніяким чином цей результат дослідження не спростовує.

Окрім іншого, поліцейським об 11:20 годині 06.02.2024 року та о 12:50 годні 06.02.2024 року ОСОБА_1 було направлено на огляд до медичного закладу КНП «ООН ЦПЗ» ООР, з метою виявлення у останнього стану наркотичного сп`яніння. Натомість, ОСОБА_1 відмовився від його проходження, і самостійно здав аналізи на лабораторне дослідження на стан наркотичного сп`яніння 06.02.2024 року о 16:05:46 год, з порушенням часового проміжку у дві години, передбаченого п.9 розділу ІІІ Інструкції.

З наданого результату лабораторних досліджень № 597 від 06.02.2024 року, проведеного у ТОВ «Смартлаб» встановлено, що ОСОБА_1 06.02.2024 року о 16:05:46 годині самостійно пройшов багатопрофільний тест для визначення 10 наркотиків в сечі (якісне визначення): морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, бупронорфіну, МДМА (екстезі), трамадолу, металону, синтетичної, із результатом - негативний.

Згідно п.1 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відомості про те, що ТОВ «Смартлаб» входить до переліку вказаних закладів охорони здоров`я, матеріали справи не містять.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 734627 ААД № 731598 від 06.02.2024 року, якими зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення;

-відеозаписами, які оглянуті судом та знаходяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але останній відмовився це зробити. За цих обставин, працівники поліції обґрунтовано розцінили поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООН ЦПЗ» ООР від 06.02.2024 року об 11 год. 20 хв., в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООН ЦПЗ» ООР від 06.02.2024 року о 12 год. 50 хв., в якому встановлено, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння рук.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, дії ОСОБА_1 судкваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина