Номер провадження: 33/813/931/24
Головуючий у 1-й інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2023 року о 21-й годині 48 хвилин в м. Одеса, вул. Приморська, 34, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Мазда 323, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена статтею 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2024 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційної скаргу ОСОБА_1 зазначає, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що у матеріалах справи відсутні докази на предмет підтвердження факту керування нею транспортним засобом, зокрема ця обставина не підтверджується відеозаписом, долученим поліцейськими до матеріалів цієї справи. Також відсутні докази порушення нею вимог ПДР, а тому є помилковими висновки суду про те, що вона має підлягати відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не доводять того, що вона саме як водій транспортного засобу відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувана постанова прийнята 19 лютого 2024 року, при цьому вступна та резолютивна частини цієї постанови в судовому засіданні судом не проголошувалася, повний текст оскаржуваного судового рішення станом на 28 лютого 2024 року апелянт не отримувала, про прийняття судом такого рішення дізналася лише 27 лютого 2024 року, і лише після ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови, були виявлені підстави для апеляційного оскарження.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 19 лютого 2024 року судом прийнята оскаржувана постанова, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 20 лютого 2024 року і закінчився 29 лютого 2024 року.

Як убачається з матеріалів справи, проголошення судом прийнятого по справі рішення відбулося без участі ОСОБА_1 , відомостей щодо вручення останній копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, з апеляційною скаргою

ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку 01 березня 2024 року

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені ОСОБА_1 доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 не оспорює ту обставину, що вона на вимогу поліцейського відмовилася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події за допомогою спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для висловлення вимоги проходження відповідного огляду, також під сумнів не ставить, як і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Як на підставу для задоволення апеляційних вимог, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, апелянт посилається на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування нею транспортним засобом.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно із п.4 розділу I Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.3 розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II Інструкції).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведені вище приписи національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписі, долученому правоохоронцями до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552201 від 28 вересня 2023 року, поліцейськими зафіксовано, що: «28 вересня 2023 року о

21:48 год. в м. Одеса, вул. Приморська, 34, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Мазда» 323 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У графі «до протоколу додаються» зазначено: портативний відеореєстратор 474489, 471812.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу апелянт не оспорює, убачається, що поліцейські прибули за місцем проживання ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що остання звернулася на лінію 102 з повідомленням про можливе вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони її чоловіка, у той час як на момент звернення, ОСОБА_1 за місцем свого проживання не знаходилася. Чекаючи прибуття ОСОБА_1 , поліцейські побачили, як остання, перебуваючи за кермом транспортного засобу «Мазда» заїхала у подвір`я будинку за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, дійсно, матеріали відеозапису не містять безпосередньої фіксації факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , однак як убачається з відеозапису, у ході спілкування з останньою, поліцейськими було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим поліцейським на її адресу висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, цю вимогу поліцейський мотивував тим, що він бачив, як за кермом транспортного засобу, який заїжджав на подвір`я будинку, була саме ОСОБА_1 . На вимогу поліцейського, ОСОБА_1 відповіла, що в принципі вона погоджується (прим. пройти огляд), однак її не було зупинено на дорозі, наразі вона вдома, заперечувала той факт, що правоохоронці бачили, як вона виходила з авто, а також висловила гіпотезу про те, що вона можливо встигла випити бокал пива (21:53-21:54 час вказаний на відеозаписі), надалі поліцейський повідомив, що саме вона була за кермом автомобілю та у неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому вона має виконати вимогу щодо проходження огляду. Поліцейський повторно висловив на адресу ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, а також у закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_1 відмовилася та підтвердила розуміння того, що у такому разі відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення (21:54:28).

Наведене свідчить про те, що фактично відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 мотивувала тим, що її не було зупинено безпосередньо на дорозі, а також тим, що вона ймовірно випила алкоголь, а саме пиво, вже після того, як опинилася вдома.

При цьому, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечувала ту обставину, що до власного домоволодіння вона дісталася за допомогою транспортного засобу «Мазда», про який на відеозаписі було зазначено правоохоронцями, при цьому ОСОБА_1 не вказувала на будь-яку персоніфіковано третю особу, яка окрім неї, мала можливість у цей час керувати вказаним транспортним засобом, чи окрім неї знаходилася у салоні цього автомобіля.

З відеозапису убачається також і те, на чому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , на місці події був присутній її чоловік, який під час розмови серед іншого зазначив: «двоє хлопців бачили, як ти заїжджала» (21:53:56 час вказаний на відеозаписі).

Зважає апеляційний суд і на ту обставину, що під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 надала пояснення про те, що правоохоронці бачили, як вона заїжджала до двору будинку, оскільки у цей час поліцейські були поруч, а саме стояли поряд із зупинкою.

Сукупність наведених вище обставин вагомо свідчать про те, що за обставин зафіксованих та вказаних у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, водієм транспортного засобу була саме ОСОБА_1 , а відтак на неї, як водія транспортного засобу поширювалися вимоги п.2.5 ПДР щодо обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за вимогою поліцейського.

Іншими доводами апеляційну скаргу ОСОБА_1 не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко