Справа № 737/200/24
Провадження № 3/737/206/24
ПОСТАНОВА

15 квітня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Куликівка матеріали про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має статус фізичної особи-підприємця, одруженого, зареєстрованого та проживає в АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

22 лютого 2024 року, о 10 год. 44 хв., ОСОБА_1 в с. Хибалівка Чернігівського району та області, по вул. Героїв Чорнобиля, 12, керував автомобілем М-412 ИЭД днз НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, поданого шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору не зупинився, продовжив рух, був зупинений шляхом переслідування за адресою с. Хибалівка, вул. Героїв Чорнобиля патрульним автомобілем Рено Дастер днз 0880.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Також, до Куликівського районного суду Чернігівської області 07.02.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 671207 складений інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Шебітченко М.А. відповідно до якого 22.02.2024, о 10 год. 44 хв. ОСОБА_1 , керував вищевказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від продуття приладу Драгер на місці правопорушення ухилився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога в медичному закладі відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 ПДР за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що керував автомобілем Москвич, однак був впевнений, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкогольні напої за день до події. Він бачив, що за ним рухався автомобіль, але проблискових маячків на ньому ввімкнено не було, звукових сигналів він не подавав. Він їхав до товариша та доїхавши до нього зупинився, як виявилося за ним їхав патрульний автомобіль. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся та пройшов його на місці. Протокол про адміністративне правопорушення йому було зачитано після продуття приладу Драгер. Він мав можливість і далі продовжувати рух, однак зупинився, оскільки прибув до місця призначення. Одразу не пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння оскільки мав бажання дізнатися як проходить дана процедура. Його цікавило чи зможе він пройти освідування в тому випадку якщо результат продуття Драгеру буде позитивним, а працівники поліції йому цього не пояснювали. Врешті він погодився продути прилад, який показав допустимий рівень алкоголю в крові. На пропозицію проїхати до медичного закладу для медичного огляду на стан сп`яніння він відмовився, оскільки погодився з результатом тестування на місці зупинки транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав,що 22.02.2024 їхав автомобілем Москвич разом з ОСОБА_1 , сигналів про зупинку він не чув, сидів на передньому сидінні біля водія. Вони їхали до ОСОБА_3 зупинилися біля нього, хоча й мали можливість продовжувати рух. Працівники поліції щось шукали в автомобілі, їх не цікавив водій. Він ввесь час перебував поруч з ОСОБА_1 , останній не відмовлявся від продуття Драгеру. Протокол працівники поліції зачитували після продуття Драгеру. ОСОБА_1 нікуди не відходив, біля нього постійно перебував працівник поліції. ОСОБА_1 пив мінеральну воду, штучно рвоту не викликав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приїхали до нього та заїхали в двір між двома сараями. За автомобілем ОСОБА_1 їхала поліція. В автомобілі мигалки ввімкнені не були, звукових сигналів він не чув. Поліцейські підходили до нього і питали чи має він претензії. Він постійно не був присутній. ОСОБА_1 не заходив до хати чи сараю. Він нічого не давав йому пити, що він викликав рвоту він не бачив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №671208 від 22.02.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом від 22.02.2024. З матеріалів відеозапису, здійсненим поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, вбачається, що поліцейські тривалий час переслідували автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , подавали спеціальний звуковий сигнал, проте ОСОБА_1 не реагував, збільшив швидкість, намагався уникнути переслідування.

На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідно до вимог п.п.2.5, 2.9 ПДР України (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол серії ААД №671207 від 22.02.2024 складений на ОСОБА_1 саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу та за відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Отже законом передбачено право водія у разі незгоди з результатами огляду поліцейським на стан сп`яніння, пройти такий огляд в медичному закладі.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Інших нормативних актів, які б визначали мінімально допустимий рівень алкоголю в крові, законодавство України не містить.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, унормовано, що водійтранспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським до протоколу додані результати тестування на алкоголь ОСОБА_1 проведеного на місці зупинки транспортного засобу 22.02.2024 о 12 год. 32 хв., менше ніж через годину після зупинки водія, відповідно до якого цифровий показник алкоголю в крові ОСОБА_1 дорівнює 0,18 проміле, що нижче граничного, визначеного Інструкцією 1452/735.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього адекватна поведінка, мова не порушена, дихання незмінене, рухова сфера не порушена, міміка звичайна, хода та рухи в нормі.

За таких обставин доказами, наданими суду особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, спростовується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного засобу, результат тестування свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі виникає лише у випадку відмови водія від проходження медичного огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а також у випадку незгоди водія з результатом такого огляду. Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 вказаним ним в протоколі, він погодився з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від огляду на місці та в медичному закладі не відмовлявся.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Кодекс України про адміністративні правопорушення визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставину, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Докази надані суду спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, отже провадження в справі про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

При вирішенні питання про вид та міру стягнення, яке має бути накладене на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, суд враховує особу правопорушника, його майновий стан, ставлення до вчиненого правопорушення та вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., а тому його необхідно стягнути з ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. 36, 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300, код отримувача 37972475, банк отримувача Казначейство України(ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в сумі 153 гривень не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 306 (триста шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та такого, що фактично проживає в АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ