Справа № 279/7048/23 провадження №3/279/34/24 П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ОСОБА_1 , 13.10.2023 о 16.12 год. в с.Сарновичі по вул.Центральній Коростенського району Житомирської області керував транспортним засобом мопедом "Дельта" без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місцізупинки транспортного засобу та вмедичній установі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 свою провину не визнав, вказаши, що не керував транспортним засобом.
Адвокат Бугайов М.В. подав клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, так як поліцейськими не доведено керування мопедом його підзахисним. З поясненень його підзахисного, який взазав, що 13.10.2023 він разом з ОСОБА_2 на гужовій підводі їхали до його матері пахать город. Перед тим як виїжати від своєї садиби, з його двору виїхав на мопеді в напрямку села його син Нікіта. Коли вони проїхали 100 метрів, то побачили, що додому біжить Нікіта, який повідомив, що біжить за гайковим ключем додому, так як з ведучої зірки мопеда злетів ціпок, а мопед знаходиться біля огорожі неподалік. Коли конем під`їжали до центра села, то побачили, що біля огорожі лежить мопед. Вони зупинились ОСОБА_3 зліз з підводи і в цей момент підїхали працівники поліції і почали розпитувати про мопед. Він пояснив, що мопед належить йому, однак документів при ньому немає, тая як він їм не керував, але поліцейські почали вказувати, що саме він п`яний і саме він керував мопедом. Поліцейські в подальшому склали якісь документи, але він ніде не розписувався, так як вважав, що поліцейські поступають відносно нього незаконно. Про складений протокол дізнався з повістки до суду. Своєї вини не визнав. В даному випадку поліцейськими не доведено керування мопедом його підзахисним. Також поліцейськи використовували відезапис на відеокамеру, який складається з чотирьох відрізків та долучений ними на підтвердження процедури проходження на стан сп`яніння. Віповідно до ЗУ "Про націонапальну поліцію" та Інструкції №1026 відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Отже поліцейські порушили вимоги законодавства. Вважає , що є істотні порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист, а тому складений протокол і відеозапис відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом. Будь яких інші докази передбачені ст.251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні. Отже, вважає, що його підзахисний не скоював правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю.
При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п.1.9 ПДР України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до змісту статті 130 КУпАП вбачається, що приписами статті забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№452879 від 13.10.2023 з якого вбачаться, що ОСОБА_1 від підпису та пояснень відмовся, рапортом поліцейського, де зазначено, що від освідування ОСОБА_1 відмовився, направленням від 13.10.2023 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, нартокичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1, 121 ч.5, 121 ч.6, 126 ч.2 КУпАП, відеозаписом.
Переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом мопеда, коли під`їжали поліцейські він звернув на узбіччя і залишив мопед, на запитання поліцейського чому втікав повідомив, що мопед був без номерів, вибачався. Щодо твердження того, що транспортним засобом керував його син Нікіта на відеозаписі не зазначено. Також на відеозапису та в матеріалах справи не вказано, та не зафіксовано інших осіб, які були б учасниками події. Поліцейський запитував у ОСОБА_1 щодо проходження освідування, оскільки наявні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дане питання було проігнорувано, розмовляючи по телефону.
Жодних заперечень чи відповідних зауважень з боку ОСОБА_1 при складанні протоколу не зафіксовано.
Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, отже їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Аргументи ОСОБА_1 не підтверджені жодним доказом, тому суд сприймає їх як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Із змісту п.3 зазначеного Порядку вбачається, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), тобто наявні дві альтернативні можливості проходження огляду на встановлення факту алкогольного сп`яніння, а саме: на місці зупинки працівником поліції, або у закладі охорони здоров`я.
Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вони є належними, достатніми та у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того з аналізу матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу порушень положень вищезазначеної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП допущено не було, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття провадження в даній адміністративній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З аналізу матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу порушень положень вищезазначеної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке є умисним і має значну суспільну небезпеку. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.
За викладених обставин, а також враховуючи особу ОСОБА_1 суд вважає, що для його виправлення, а також з метою загальної та спеціальної превенції у даному випадку необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП.
У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Постанова підлягає примусовому виконанню в разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом