Справа № 529/288/24
Провадження № 3/529/155/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП постановами Диканського районного суду від 06.09.2023 та 13.12.2023 до стягнення у виді штрафу,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 01.04.2024, близько 21 год. 00 хв. за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній 01.04.2024 близько 21 год. 00 хв. без дозволу взяв велосипед марки Україна, який належить ОСОБА_3 , а потім 03.04.2024 повернув його цьому власнику, порушивши ст. 12 ЗУ Про охорону дитинства, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак подала заяву про розгляд адміністративного матеріалу відносно неї у її відсутність, вину у вчиненому правопорушенні визнає.

Враховуючи, що згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.2 ст.184 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 2 передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх дітей, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №313301 від 03.04.2024;

- рапортом чергового СПД №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

- письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_3 , яка вказала, що 03.04.2024 вона хотіла звернутися за допомогою відремонтувати її велосипед марки Україна, але його не виявила. Та пізніше вона довідалася, що її велосипед взяв неповнолітній ОСОБА_2 , з метою його відремонтувати самому, який того дня його і повернув. При цьому, вона вказала, що ніяких претензій вона не має.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких остання вказала, що протягом чотирьох днів в період з 30.03.2024 по 03.04.2024 вона вживала алкогольні напої та посварилася зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 . Потім, 03.04.2024 їй стало відомо про те, що її син здійснив крадіжку велосипеда у ОСОБА_3 , який потім повернув.

- письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , який підтвердив, те, що він дійсно 01.04.2024 вирішив піти з дому, щоб поїхати по своїх справах в с. Піщане Полтавської області. Так, він 01.04.2024 помітив в господарстві ОСОБА_4 велосипед марки Україна, який взяв без дозволу, але потім 03.04.2024 повернув власнику.

Повторність вчинення даного правопорушення протягом року підтверджується копією постанови Диканського районного суду Полтавської області від 13.12.2023, згідно якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за ч.2 ст.184 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , як мати неповнолітнього сина, повторно протягом року, не забезпечила належного виховання сина, отже вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлені.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повторність вчиненого правопорушення протягом року, винність якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність призначення їй адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя Л.Є. Петренко