П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Київ

Справа № 760/27208/23

Провадження № 33/824/1781/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Володимира Миколайовича, на постанову Деснянського районного суду м. Києвавід 22 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку із спливом, передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, захисник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Титаренко В.М., 11 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2024 скасувати та прийняти нову постанову відповідно до якої ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість доказів, які у своїй сукупності повністю підтверджують наявність вини водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 280 КУпАП, якою покладено на суд обов`язок встановити наявність чи відсутність вини особи, але суд першої інстанції залишив дане питання поза увагою, наявність чи відсутність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності постановою суду першої інстанції не встановлено.

Звертає увагу, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.(п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП).

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 280 КУпАП прямо встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Як слідує з матеріалів справи суд першої інстанції в порушення зазначених вимог закону не встановив чи було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та чи винуватий ОСОБА_2 у його вчиненні, не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належної правової оцінки, а формально встановивши, що на час розгляду справи закінчились передбачені ст. 38 КУпАП строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, закрив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст .ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП від 02 листопада 2023 року, поясненнями учасників дорожньо транспортної пригоди.

П.10.1.ПДРУкраїни визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаних вимог Правил ОСОБА_2 не було дотримано

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається та під час апеляційного перегляду не зазначалось.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом з тим, суд першої інстанції не вирішив питання винності ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП закривши провадження по справі, оскільки згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Крім цього, зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

Разом з тим, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинено 02 листопада 2023 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надійшла до апеляційного суду 19 березня 2024 року.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на час розгляду апеляційної скарги, а саме 11 квітня 2024 року, пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Титаренка В.М. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Володимира Миколайовича задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП скасувати та постановити нову, наступного змісту.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус