Справа №591/7837/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/435/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого сантехніком-токаря ПРБП «Рембуд»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 30 серпня 2023 року близько 23 год. 00 хв. в м. Сумах по вул. Г. Крут, 30 керував транспортним засобом «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1437 лікаря нарколога КНП СОР «ОКМЦСНЗ» від 30.08.2023, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павловський В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2023 скасувати. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1413/27858 від 11.11.2015 не склали направлення на медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення в нього стану алкогольного сп`яніння, а тому проведений такий огляд вважається не дійсним.

Окрім апелянт зазначає, що акт огляду № 1437, який лежить в основі висновку медичного огляду був складений ще до початку фактичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Так, у графі 7 вказаного висновку зазначено дату і точний час огляду 30.08.2023, 23 год. 23 хв., проте з відеозапису вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я було розпочато тільки о 23 год. 27 хв.

Також, із дослідженого в судовому засіданні висновку вбачається, що даний огляд було проведено саме лікарем, однак із оглянутого відеозапису на диску, що долучений до матеріалів справи встановлено, що в порушення вищевказаної Інструкції, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводила медична сестра закладу охорони здоров`я, яка безпосередньо підготувала вимірювальний засіб до роботи, проводила самостійно огляд та зафіксувала його результат, озвучивши покажчики приладу в голос.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 не є належним та допустимим доказом, щодо встановлення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Під час проведення судового розгляду, судом безпосередньо не досліджувався долучений відеозапис, тому будь-які посилання в постанові на вказаний доказ є незаконним.

Крім того, апелянт зауважує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 неодноразово виявляв бажання скористатись правовою допомогою, про що декілька разів усно заявляв відповідне клопотання. Однак працівниками поліції не було вжито жодних дій щодо надання останньому можливості реалізувати своє право та отримання правової допомоги, тим самими порушили право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беззаперечних доказів, достатніх для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено не було. Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не підтверджується належними та допустимими доказами, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 не має.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що повний текст постанови суду було отримано лише 22 грудня 2023 року, що перешкодило скласти захиснику обґрунтовану апеляційну скаргу. Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А., який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Зарічного районного суду м. Суми, 02 січня 2024 року, адвокатом Павловським В.А. було подано апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 18 грудня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає отримання повного тексту судового рішення лише 22 грудня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2023 року серії ААД № 619476;

- висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2023 № 1437, відповідного до якого 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Сумській області Департаменту ПП Лєонової Д. про надання інформації, яка підтверджує той факт, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп не притягувалася;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 30 серпня 2023 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. Г. Крут, 30 в м. Суми, керував автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де був зупинений працівника поліції за допомогою світлових покажчиків. За кермом вказаного автомобіля встановлено особу, ним виявився ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.

Проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 не заперечував та надав згоду.

Після проведення лікарем лабораторних досліджень вимірювальної техніки, встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не висловлював.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо доводів апелянта про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, з порушенням встановленої процедури та не уповноваженою на те особою, апеляційний суд зазначає наступне.

З аналізу норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою.

Проте, вказаним підзаконним нормативно-правовим актом не передбачено, що копія направлення має бути вручена особі, щодо якої передбачається проведення огляду.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає вручення копії направлення на проведення огляду на стан сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, воно лише є підставою для проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки долученими відеозаписами підтверджено факт складання працівниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, безпосередньо біля закладу охорони здоров`я, у присутності ОСОБА_1 .

Проведення огляду ОСОБА_1 лікарем у медичному закладі супроводжувалось відеофіксацією, а присутність медичної сестри під час огляду й допомога нею у фактичному застосуванні спеціального технічного приладу «Драгер», тобто в триманні цього засобу при його продуванні не свідчить про недійсність медичного висновку й акту.

Так, безпосередній огляд ОСОБА_1 , та результати якого викладені у медичного висновку, був проведено лікарем-наркологом ОСОБА_3 .

Наявність розбіжностей в зазначенні часу проходження медичного огляду ОСОБА_1 зафіксованого в медичному висновку та на відеофіксації, не є суттєвими, оскільки різниця становить 07 хвилин, і це не дає підстав вважати, що висновок лікаря складений до фактичного проходження останнім огляду в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки всім наявним у матеріалах справи доказам, зокрема долученому відеозапису та обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили останньому його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також, апеляційний суд зауважує про те, що ОСОБА_1 не відноситься до жодної з категорій фізичних осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з Законом України «Про безоплатну правову допомогу» (ст.14 вказаного Закону), та не є особою, до якої було застосовано адміністративне затримання.

Щодо зазначення апелянтом рішення Верховного суду у справі № 524/9827-16а, в обґрунтування доводів про порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки вказана ухвала була постановлена в порядку адміністративного судочинства, за результатом розгляду оскарження постанови суб`єкта владних повноважень, тобто працівників поліції.

Так, відповідно до норм ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Тобто, правом скористатися юридичною допомогою адвоката, ОСОБА_1 не був обмежений, оскільки матеріали справи були розглянуті судом першої інстанції за участю адвоката Павловського В.А.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Павловському В.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павловського В.А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.