Справа № 439/22/24 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 33/811/244/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Онищука Т.Н. на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 01 січня 2024 року о 18 годині 00 хвилин майор: ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, помічником начальника центру з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння на території Військової частини НОМЕР_1 , під час виконання службових обов`язків, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді представника ОСОБА_1 адвокат Онищук Т.Н. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Зазначає, що проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 було здійснено із суттєвими порушеннями, зокрема, у матеріалах справи відсутні відомості про незгоду ОСОБА_1 на проведення огляду посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) чи незгоду із результатом такого огляду.

Вважає, що підстави для скерування та огляду ОСОБА_1 у закладу охорони здоров`я були відсутні.

Крім цього, до протоколу не долучено жодного відеозапису або письмових пояснень двох свідків щодо процедури обох етапів огляду.

Стверджує, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 останньому не вручений та з результатами огляду він не ознайомлений, що підтверджується відсутністю його підпису у відповідні графі.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ін.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадження вказаних вимог закону дотримався.

У ст. 4 Закону України Про дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (зі змінами) визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Якщо ж дії, передбачені ч. 1 або 2 ст. 172-20 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, то відповідальність настає за ч. 3 вказаної статті.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим, передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України ( ст. 2 зазначеного Закону України).

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії А0508 за № 1 від 02 січня 2024 року з якого вбачається, що 01 січня 2024 року о 18 годині 00 хвилин майор: ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, помічником начальника центру з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння на території Військової частини НОМЕР_1 , під час виконання службових обов`язків, в умовах особливого періоду;

- копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за № 3 від 01 січня 2024 року з якої вбачається, що 01 січня 2024 року, на момент огляду о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 з яких вбачається, що 01 січня 2024 року ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 близько 18 години 30 хвилин. У подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я із метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги на те, що огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст.266-1 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався, матеріали справи таких також не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині, є непереконливими. Також, у пояснення до протоколу ОСОБА_1 вказав, що 01.01.2024 року після 18.30 год. він вжив 0,5 пива.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266-1 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, а тому підстав вважати його недійсним немає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності під час складання протоколу свідків спростовуються наявними матеріалами справи.

Так, в протоколі №А0508 №1 про військове адміністравне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП від 02.01.2024 зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які власноруч поставили підпис у протоколі (а.с.3).

Твердження апелянта зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Онищука Т.Н. залишити без задоволення.

Постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА