ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України,

непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД № 590227 від 28.03.2024 року, складеного інспектором СРПП ВП №1 Нікопольського РУП в Дніпропетровській області лейт. поліції Божко В.С., 28.03.2024 року о 10 год. 30 хв. в м. Марганець по вул. Виїзна ОСОБА_1 керував ТЗ DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_2 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постанова ДВС від 05.05.2021 року №48530742 м. Дніпро? чим порушив вимогу ст. 15 "Про дорожній рух" та скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань від нього також не надходило.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Між тим, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом, знаючи при цьому що її позбавлено або обмежено у праві керування транспортними засобами, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є умисна дія та умисне керування транспортним засобом особою, яку позбавлено права або обмежено у праві керування транспортним засобом та якій про це відомо.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення надано рапорт працівника поліції, копію постанови державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Напалюк Н.О. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2021 року, довідкою, складеною інспектором САП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції В. Олійник від 29.03.2024 року №46.1/5017 відповідно до якої, згідно наявних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія Серії НОМЕР_3 . У графі протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №590227 від 28.03.2024 року пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що керував транспортним засобом тому, що не знав про обмеження від ДВС.

Дані про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця, суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не доведено обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.3 ст. 126, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула