Справа № 629/1205/24
Номер провадження 3/629/482/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , працюючого в УПП в Харківській області ДПП, адреса, зазначена в протоколі: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол серії ААД №013963, в якому вказано, що 16.02.2024 року о 22:17 год. в м.Лозова за адресою: проспект Перемоги, буд.69, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), на безперервну відеофіксацію від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №013963, копію протоколу, акт огляду, направлення, довідку та диск.

11.04.2024 року до суду надійшли заперечення від ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в яких він зазначив, що автомобілем у стані алкогольного спяніння не керував, від огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів відмовився на законних підставах. ОСОБА_1 вказав, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства та є безпідставним. Так, працівниками поліції не доведено факт цілковитого дотримання процедури проходження огляду на стан спяніння, факт відмови від проведення огляду на місці зупинки, факт відмови від проведення огляду в закладі охорони здоровя. ОСОБА_1 наголосив на тому, що зупинка транспортного засобу можлива лише, коли він рухається, таким чином склад ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, так як він не керував автомобілем. Також, зазначив, що ДТП сталася 16.02.2024 року близько 22:00 год., а огляд запропоновано пройти лише 17.02.2024 року о 04:00 год., тобто після того, як пройшло понад 2 години з часу настання події. ОСОБА_1 додав, що протокол було складено за місцем його мешкання, а не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції його не зупиняли після скоєння ДТП. Зважаючи на вище вказане, просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою

адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормами ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, з викладеного на відеозаписах вбачається факт скоєння ОСОБА_1 16.02.2024 року дорожньо-транспортної пригоди та факт того, що він покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції. Вказане не спростовується ОСОБА_1 в запереченнях.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушено п.2.5 ПДР України.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в своїх запереченнях ОСОБА_1 підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів та вказав, що відмовився від огляду на законних підставах.

Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на пропуск строку, визначеного законодавством, а саме двох годин з моменту настання події, для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно з п.2.10 а) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Крім того, пунктом 2.10 Є ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, серед іншого, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначеним положенням передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Тобто факт керування особою транспортним засобом підлягає доказуванню як обставина, яка свідчить про наявність складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі(далі -Інструкція) визначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 3 вище вказаної Інструкції, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється

поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів підтвердив ОСОБА_1 в своїх запереченнях, однак, як встановлено з відеозаписів працівники поліції спілкуються з ОСОБА_2 в квартирі та біля під`їзду, що суперечить викладеному в протоколі стосовно відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Також ОСОБА_1 зазначив, що протокол був складений за місцем його мешкання. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а відповідно до відеозаписів ОСОБА_1 та працівники поліції спілкуються у квартирі.

Так, згідно положень розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Так, в протоколі в графі «До протоколу додається» вказано: ОСОБА_1 копії документів, відеозапис з камери 255, акт огляду, направлення на огляд.

При дослідженні було встановлено, що майже на всіх відеозаписах чути шум, однак не чути розмови працівників поліції та ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення дійсних обставин справи та дотримання процедури працівниками поліції.

Крім того, встановити з наданих працівниками поліції матеріалів, чи були ознаки спяніння у ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, на момент скоєння ДТП чи вони зявилися вже після неможливо, а тому суд позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, з відеозаписів неможливо встановити факт складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності ОСОБА_1 , а також факт складення акту та направлення.

Дослідивши, долучені до матеріалів акт та направлення, суддею встановлено відсутність в них відомостей щодо ведення відеофіксації або свідків, а також встановлено, що акт огляду, в якому зазначено про відмову від проходження огляду, складено відносно ОСОБА_3 та в останній графі акту відсутній підпис особи, яка його склала.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на ії користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує

критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатно вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Враховуючи вище вказане, зважаючи на неможливість встановлення обставин даного правопорушення, а також не надання належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного у протоколі, беручи до уваги те, що відеоматеріали містять недоліки щодо якості звуку, суддя вважає, що в даній справі відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості, які викликають сумніви, та унеможливлюють встановлення достовірності фактичних обставин справи, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Каращук