№ 536/603/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Баранська Жанна Олександрівна розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Полтавській області (Полтавський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17 лютого 2024 року близько 13 год. 40 хв. на Кам`янському водосховищі поблизу села Кривуші, Полтавської області, Кременчуцького району, затока Дніпра, біля дач «Будівельник» громадянин ОСОБА_1 ловив рибу з берега на спінінг забороненим методом лову риби багрінням, а саме: саморобною колючою блешнею «кіллер», риби не спіймав, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІV «Правил любительського і спортивного рибальства».

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суддя установила наступне.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення органом (посадовою особою) оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

Відповідно до розділу ІV підпункту 1 пункту 2 «Правил любительського і спортивного рибальства» забороняється добування (вилов) таким знаряддям, як багріння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення №012195, складеного 17 лютого 2024 року провідним державним інспектором ОСОБА_2 , підтверджується доказами, оціненими судом у їх взаємозв`язку та сукупності:

? описом-оцінкою знарядь лову, іншого риболовного майна, плавучих транспортних засобів, що вилучені у правопорушника ОСОБА_1 , а саме: саморобна колюча блешня «кіллер» у кількості 1 шт. та розпискою у прийнятті на зберігання цього майна;

? приймальним актом №22 від 26 лютого 2024 року про прийняття на склад саморобної колючої блешні «кіллер» у кількості 1 шт. згідно протоколу №012195 від 17 лютого 2024 року;

? квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №22.

Таким чином, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні правил рибальства, а тому його дії правильно кваліфіковані за частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при призначенні стягнення суд, враховує характер правопорушення, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність щире каяття.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 мінімального стягнення у виді штрафу, в межах санкції закону за вчинене ним правопорушення.

Статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 85, 283-284, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення ? саморобної колючої блешні «кіллер» у кількості 1 шт.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Згідно статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяЖанна Олександрівна Баранська