Дата документу 18.04.2024
Справа № 334/1778/24
Провадження № 3/334/937/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ОПРІТЕЙЛ», громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, -

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Горського А.О. (Ордер серії АР № 1082511 від 12.03.2024), -

встановив:

відповідно до протоколу № 210 від 26.02.224 про адміністративне правопорушення, складеного в ГУ ДПС у Запорізькій області , м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166, головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Кирпою О.О., за результатами перевірки магазину, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 12, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «ОПРІТЕЙЛ», керівником якого є ОСОБА_1 , який як посадова особа вчинив правопорушення проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО), та без роздрукування відповідного розрахункового документу встановленого зразка на загальну суму 784 482,10 грн., а саме: згідно баз даних ДПС України (СОД РРО), через РРО фіскальний №, який було скасовано (знято з реєстрації) - 18.04.2023 11:26:53 (Довідка про скасування №1799 від 18.04.2023 згідно рішення №273 від 18.04.2023 - причина скасування реєстрації:закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО), проведено розрахункових операцій через неналежним чином зареєстрований РРО, в період з 18.04.2023 11:34:36 по 31.12.2023 17:41:18 на загальну суму 784 482,10 грн., чим порушено п.1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

- порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 31887,50 грн. Під час перевірки зняті фактичні залишки товарних запасів та складено відомості ТМЦ. В ході перевірки не були надані первинні документи на деякі види товарів згідно відомості ТМЦ, які підтверджують походження товару та його оприбуткування. В результаті чого порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 31887,50грн.

Порушено: п. 1, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Відповідно до вимог ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Акт перевірки від 26.02.2024 №1673/08/01/07/09/44125445.

Дата час та місце вчинення правопорушення: порушення вчинені 15.02.2024, при перевірці магазину, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.12, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «ОПРІТЕЙЛ».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення додано:

- копію акту фактичної перевірки від 26.02.2024 №1673/08/01/07/09/44125445 без додатків зазначених в п.4.5 вказаного акту;

- акт відмови від підписання та отримання акта перевірки від 26.02.2024 № 317/08/01/07/09/44125445 про те, що після складання Акту фактичної перевірки від 26.02.2024 №1673/08/01/07/09/44125445 платник податків, його законний представник або особа яка здійснювала розрахункові операції ТОВ «ОПРІТЕЙЛ» не з`явились для підписання та отримання акту перевірки;

- акт неявки посадових осіб від 26.02.2024 № 318/08/01/07/09/44125445 про неявку ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, надання вмотивованих пояснень щодо фактів викладених в протоколі.

Інформаційна довідка щодо ТОВ «ОПРІТЕЙЛ».

В судовому засіданні адвокатом заявлене клопотання, яке підтримав і ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення №210 від 26.02.2024 не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, були допущені саме ОСОБА_1 , що призвели до порушення встановленого порядку ведення розрахунків. Вказує на те, що 15.02.2024 жодна фактична перевірка магазину не проводилась, наказ про проведення перевірки, направлення та сам акт за наслідками перевірки ОСОБА_1 не отримував, на його підписання не запрошувався, а докази зворотного в наданих суду матеріалах відсутні.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті начебто проведеної перевірки, будь якими іншими доказами не підтверджуються. Відсутня будь яка фото та відеофіксація, відсутні поняті або свідки.

Крім того, відповідно до п.12 Прикінцевих положень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів неможливо встановити, в який саме час було начебто скоєне адміністративне правопорушення, стосовно проведення розрахункових операцій через неналежним чином зареєстрований РРО зазначено лише період з 18.04.2023 року по 31.12.2023 року (більша частка строку взагалі виходить поза межі строку на притягнення до адміністративної відповідальності), стосовно начеб то порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації взагалі не зазначено, коли це порушення відбулось.

Скасування реєстрації РРО відповідно до Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547 із змінами та доповненнями реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО(надалі - Порядок).

Скасування реєстрації може відбуватися за заявою суб`єкта господарювання або за рішенням контролюючого органу.

У разі якщо скасування реєстрації РРО було здійснено за рішенням контролюючого органу, примірник довідки про скасування реєстрації направляється до центру сервісного обслуговування, яким проводилося технічне обслуговування РРО, засобами телекомунікацій в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та використання електронних документів із зазначенням обов`язкових реквізитів електронних документів.

Контролюючий орган за місцем реєстрації РРО не пізніше одного місяця з дня виникнення підстав для скасування реєстрації РРО, визначених у підпунктах 4 - 10, 13 пункту 1 глави 4 Порядку, приймає рішення про скасування реєстрації РРО у разі, якщо суб`єктом господарювання не подано заяву про скасування реєстрації та такі підстави залишилися актуальними.

Контролюючий орган за місцем реєстрації РРО у випадках, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 1 глави 4 Порядку, попереджає суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО.

Тобто законодавцем покладено обов`язок повідомлення про майбутнє скасування реєстрації РРО на контролюючий орган.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що ДПС жодних повідомлень щодо скасування реєстрації РРО йому не направляло, сервісний центр обслуговував РРО також увесь цей період. Тільки при отриманні від сервісного центру під час чергового обслуговування усного повідомлення про скасування реєстрації РРО, ним відразу було придбано новий. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Щодо порушень ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації на загальну суму 31 887,50 грн. взагалі не зрозуміло про що йде мова та які саме це порушення, на які саме товари відсутні первинні документи, оскільки від мене ніхто не вимагав надання будь яких документів, крім того, жодних дій по зняттю фактичних залишків товарних запасів не проводилось, відсутні ці відомості й в акті перевірки. Жодних доказів цих дій суду не надано.

Тобто, до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Також сторона захисту наголошує на суттєвих порушеннях закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі його конституційного права на захист.

Відповідно до п.8 «Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 № 566 ( надалі - Інструкція) при складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі.

В порушення зазначеної норми, працівниками ДПС вказані дії виконані не були.

Відповідно до п. 12 Інструкції, у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручене особисто такій особі.

ОСОБА_1 стверджує, що у порушення вищезазначеної норми не був запрошений на складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що усі його контактні дані (адреса, телефон) у ДПС маються у наявності, що підтверджується роздруківкою з інформаційної системи ДПС, наявної в матеріалах справи.

Будь - яких доказів про направлення йому запрошення та самого запрошення його для складання протоколу представниками ДПС до справи не долучено.

Крім того, відповідно до п.13 Інструкції, у разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вказаної норми, в акті неявки посадових осіб, доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, взагалі не зазначено в який час та куди саме начебто не з`явився ОСОБА_1 , акт підписаний тільки двома, а не трьома, як зазначено в Інструкції, посадовими особами.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та документи, додані до протоколу, суддя дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають бути у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, відповідно до вимог розділу ІІ Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566 (далі Інструкція),

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Посадові особи податкових органів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення (далі Протокол) на бланку за формою згідно з додатком 1 до цієї Інструкції.

Зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

У Протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до Протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові (за наявності), а також місце проживання.

Разом з тим, наданий протокол складений з порушення зазначених вимог, в протоколі об`єднано 2 правопорушення, а саме: здійснення проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО), та без роздрукування відповідного розрахункового документу встановленого зразка та порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації (дата вчинення вказаного порушення не зазначена, що позбавляє суд дійти висновку про можливість накладення адміністративного стягнення, у строки передбачені ст. 38 КУпАП), в протоколі зазначена лише дата виявлення правопорушення, яка співпадає з датою початку перевірки зазначеною в акті. Таким чином, в протоколі не зазначено час вчинення правопорушення (другого), тобто доводи сторони захисту про це є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Оскільки, ч.1 ст. 155-1 КУпАП, є бланкетною нормою та відсилає до Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому суддя під час розгляду матеріалів справи повинен встановити чи порушила особа статтю даного Закону, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення.

Уповноваженою особою ставиться в провину ОСОБА_1 порушення п.1, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме: суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться у просину проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО), та без роздрукування відповідного розрахункового документу встановленого зразка, а саме: через РРО фіскальний №, який було скасовано (знято з реєстрації) - 18.04.2023 11:26:53 (Довідка про скасування №1799 від 18.04.2023 згідно рішення №273 від 18.04.2023 - причина скасування реєстрації:закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО), проведено розрахункових операцій через неналежним чином зареєстрований РРО.

При цьому доказів на спростування твердження ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про скасування реєстрації РРО, не надано.

У зв`язку з відсутністю додатків зазначених в п. 4.5 акту фактичної перевірки, спростувати твердження ОСОБА_1 не є можливим.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malafeyevay Russia",рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Kareliny.Russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до вимог п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

Копія запрошення ОСОБА_1 до податкового органу для складання та підписання Протоколу із зазначенням дати, часу та місця його складання, до матеріалів не доадно. Відомості поштових операторів про надсилання такого запрошення за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі, відсутні.

Таким чином, матеріалами доданими до протоколу не спростовані доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про дату, час та місце складання Протоколу.

Відповідно до п. 13 Розділу ІІ Інструкції у разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

В порушення зазначених вимог акт неявки підписаний двома посадовими особами контролюючого органу.

Що стосується Акту фактичної перевірки від 26.02.2024 №1673/08/01/07/09/44125445, суд зазначає наступне. З акту вбачається що перевірка здійснена за відсутності ОСОБА_1 , у присутності продавця із зазначенням що дані до перевірки не надані. З п. 4.5 Акту фактичної перевірки вбачається, що при проведенні перевірки здійснювалась фото та відео фіксація, проте, як вже було зазначене раніше, додані до протоколу суду не надані. Доводи сторони захисту про те, що перевірка не проводилась не спростовані.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно положень Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

До вказаного акту жодного додатку, визначено п. 4,5 не додано, а тому перевірити відомості, що містяться в цих документах неможливо.

Акт неявки посадових осіб на виклик для ознайомлення та підписання протоколу та надання вмотивованих пояснень щодо фактів викладених в протоколі не є доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП суду не надано.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 11, 155-1 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя