Справа № 161/1926/24 Провадження №33/802/305/24 Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - Карпука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Карпука Андрія Сергійовича в інтересах особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.01.2024 року о 01 годині 17 хвилин у місті Луцьку по вулиці Кравчука, 27А, керував автомобілем Volkswagen Golf, 03 АХ6735, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №31 від 17.01.2024 року. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою захисник в поданій апеляційній скарзі вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого судового рішення. Просить постанову скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 079379 від 17.01.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 за змістом якого він 17.01.2024 року о 01 годині 17 хвилин у місті Луцьку по вулиці Кравчука, 27А, керував автомобілем Volkswagen Golf, 03 АХ6735, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №31 від 17.01.2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу;

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 17.01.2024 року №31;

- копією постанови від 17.01.2024 року серії ЕНА №1256380;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Так з відеозапису з боді-камер вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі, проходячи огляд, замість біологічного середовища надав лікарям воду, про що лікарем було зроблено попередження, й зазначено, що у даному випадку такі дії правопорушника будуть розцінюватися як відмова від огляду.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме - у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Карпука Андрія Сергійовича в інтересах особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук