ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1388/24 Справа № 196/457/24 Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Попова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 19 березня 2024 року о 18 год. 58 хв. в смт. Царичанка по вул. Центральна, 100, Дніпровського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ніссан Альмера, номерний знак НОМЕР_1 , та вживав алкогольні напої після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 та визнання дій працівників поліції такими, що не відповідають вимогам законодавства України в частині зупинки правопорушника, що керував автомобілем та проведення огляду на факт вживання алкоголю.

Вказує, що 19.03.2024 в смт Царичанка по вул. Центральній, напроти будинку 100, де проживають його батьки, приблизно о 18.45 годин, коли він припаркував свій автомобіль та зайшов у будинок, до автомобіля під`їхали працівники поліції, визвали його з дому і склали адміністративний протокол за ч.4 ст. 130 КУпАП, але жодного доказу, що його зупинили працівники поліції під час керування автомобілем не надано, бо коли під`їхав перший співробітник поліції, машина вже стояла біля двору, а він, вийшовши з будинку, заліз у автомобіль, щоб забрати пляшку горілки, яку купив перед цими подіями.

В ході спору, який виник на підставі неприязних відношень з одним зі співробітників поліції, він дійсно імітував вживання алкоголю, тому що при огляді його на стан алкогольного сп`яніння не були жодного свідка, який би підтвердив факт відмови від проходження огляду.

На прохання надати сертифікат придатності спеціального технічного приладу Драгер, йому показали документ, який не мав відношення до цього приладу, і це було причиною відмови від проходження обстеження. Апелянт вважає, що працівники поліції намагалися підсунути йому прилад, який не пройшов технічне обслуговування, а твердження судді, що працівники поліції не повинні надавати сертифікат, дає привід вважати, що суддя підтримує незаконні дії поліції.

На запитання про свідків, працівники поліції заявили, що їм повідомив незнайомий чоловік про вживання ОСОБА_1 алкоголю. Даних про цього свідка матеріали справи не містять, таким чином, на думку апелянта, суддя позбавлений можливості встановити факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що врахування судом першої інстанції відеозапису з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, як доказу, є незаконним, оскільки під час військового стану відеозапис на відеореєстратор автомобіля заборонений постановою Кабміну про введення військового стану.

Крім того, камера працівників поліції була включена тільки при складанні протоколу, а момент під`їзду працівників поліції до місця стоянки автомобіля ОСОБА_1 було зафіксовано лише за допомогою відеореєстратора службового автомобіля, що не допускається, як доказ, а дата цього відеофайлу не відповідає даті складання адмінпротоколу. В жодному іншому відеофайлі не зафіксовано безпосереднього факту керування ним автомобілем.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Попов В.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що його ніхто з працівників патрульної поліції не зупиняв, а він вже перебував вдома, коли до нього приїхали поліцейські і викликали на вулицю для розмови. Напередодні у нього з одним з поліцейських Літвіжко була суперечка, тому, як вважає сам ОСОБА_1 , поліцейські вирішили таким чином йому помститися та безпідставно стали вимагати пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки на той момент він не керував транспортним засобом, а отже і не був водієм, тому відмовився від проходження медичного огляду та дістав з салону свого автомобіля пляшку горілки і став імітувати вживання алкоголю. Для чого це він робив пояснити не може. Тому вважає, що на нього безпідставно було складено адмінпротокол за ч.4 ст.130 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Не заперечує, що незаконність дій працівників поліції він не оскаржував та сплатив штраф 425 грн за одночасно винесену щодо нього поліцейськими постанову за ч.1 ст.126 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 297370 від 19.03.2024; рапорт поліцейського СРПП ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Чубинець О.; відеозапис, наявний на долученому диску DVD-R.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №297370 від 19.03.2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 19.03.2024 о 18.58 годин у смт. Царичанка, вул. Центральна, біля будинку № 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ніссан Альмера н.з. НОМЕР_1 та після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, відмовився, що зафісковано на камеру № 6,4.

Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не отримував.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest №ARBL-0852 та від підпису акту ОСОБА_1 відмовився. Даний факт зафіксовано відеозапис з бодікамер працівників поліції № 6,4 (а.с.2).

Згідно довідки інспектора сектору адміністративної практики ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області, ОСОБА_1 має посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 04.02.2020 року (а.с.3).

З рапорту поліцейського СРПП ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області сержанта поліції Чубинця О. Убачається, що під час несення служби в складі ГРПП, 19.03.2024 близько 18.40 годин в смт Царичанка, до працівників поліції звернувся невідомий чоловік та повідомив, що водій транспортного засобу Ніссан Альмера д.н.з. НОМЕР_1 вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо вищевказаного автомобіля та поїхав у бік автостанції.

Результатом обстеження території 19.03.2024 близько 18.58 годин в смт Царичанка було виявлено вказаний транспортний засіб, який рухався по вул. Центральна, біля буд. 100 та був зупинений.

Після зупинки транспортного засобу було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота та після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій відмовився під відеозапис на камеру №№ 6, 4. Від написання письмових пояснень та будь-яких підписів ОСОБА_1 відмовився, також відмовився пред`являти на вимогу поліцейського водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За даним фактом на водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Від керування відсторонений (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у 12 файлах на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи у додатках про протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5).

Відеофайлами 00АМЕРА_000000_2547_0048 тривалістю 19:25:24-19:30:18 та 00АМЕРА_000000_2547_0050 тривалістю 19:35:18-19:40:18 зафіксовано складання працівниками поліції процесуальних документів.

З відеофайлу 00АМЕРА_000000_2547_0051 тривалістю 19:40:18-19:45:18 вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП. О 19:43:20 годині ОСОБА_1 вказав, що приїхав додому до батька, згоден, що перебуває у стані сп`яніння, випив у присутності працівників поліції, перебував уже не за кермом.

З відеофайлу 00АМЕРА5_000000_0048_0008, тривалістю 19:00:46 19:30:47 вбачається, що один працівник поліції повідомляє іншому, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, сів на пасажирське сидіння і зачинився в автомобілі. Потім видно, що водій вийшов з автомобіля з пляшкою горілки у руках, почав демонстративно пити горілку.

О 19:01:33 годині працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на перебування у стані сп`яніння. Не отримавши відповіді, о 19:06:45 годині поліцейський знову запитав у водія, чи буде він проходити огляд. ОСОБА_1 відповів:Так а смисл який?. О 19:08:25 годин водій попросив у працівників поліції сертифікат повірки на Драгер, йому його пред`явили, запропоновували сфотографувати.

В 19:10:18 годин запису ОСОБА_1 вказав, що не може продувати Драгер, оскільки це буде використано проти нього.

О 19:22:35 годин ОСОБА_1 запитав у працівників поліції:Ви гнались за мною, з якою метою?

Працівник поліції повідомив, що у поліцію надійшло повідомлення про те, що чоловік на виході в магазин АТБ розпивав алкоголь, потім сів в автомобіль Ніссан Альмера і поїхав в сторону автовокзалу.

19:25:43 годин запису, ОСОБА_1 запитав прізвища працівників поліції, повідомив, що його зупиняв поліцейський ОСОБА_2 , та запитав у інших поліцейських, де вони були, коли останній зупиняв його машину.

На відеозапису 00АМЕРА6_000000_5853_0052, тривалістю 18:58:53 19:03:53 вбачається, що працівник поліції підходить до автомобіля Ніссан Альмера д.н.з. НОМЕР_1 , в цей час водій виходить з автомобіля та стає перед машиною. Працівник поліції повідомив, що надійшла заява про те, що водій цього транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На що водій відповідає:Давай порішаєм, щоб не розтягувати через суди. Працівник поліції запитав, чи вживав він алкоголь, оскільки з порожнини його рота відчувається різких запах алкоголю. Останній відповів, що вживав і знову запропонував порішати, щоб не роздувати. Після цього працівник поліції попередив водія про кримінальну відповідальність за пропозицію і надання хабара, запропонував водію надати документи та пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці, або у найближчому медичному закладі. О 19:00:04 годині запису водій сказав:Відмовляюсь. Водій попрямував до переднього пасажирського сидіння свого автомобіля, працівник поліції послідував за ним. Водій сказав:Ви що, голубий? Чого Ви за мною лазите? Працівник поліції знову попросив пред`явити посвідчення водія. Після цього водій сів на пасажирське місце в автомобілі та зачинив двері.

О 19:01:03 працівник поліції знову запитав у водія, чи буде він проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, останній знову відмовився.

О 19:02:32 годині водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з пляшкою горілки у руках і почав демонстративно її пити, зазначивши, що він п`є, бо вже приїхав додому.

О 19:02:57 годин працівник поліції в черговий раз запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. На що ОСОБА_1 вказав:Денис, обламайся, я приїхав додому і п`ю. Ну зупинили, і що?

Згідно відеофайлу document_869525632 тривалістю 18:56:56-18:59:36 вбачається, що автомобіль працівник поліції слідує за автомобілем Ніссан Альмера д.н.з. НОМЕР_1 , який зупиняється на узбіччі біля одного з будинків. З автомобіля виходить воді та стає перед своїм транспортним засобом. Потім видно, як працівник поліції підходить до водія, вони розмовляють.

На переконання апеляційного суду, досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

За положеннями п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Враховуючи викладене, під час розгляду справи необхідно встановити факт зупинки працівником поліції транспортного засобу та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису убачається, що працівники поліції слідували за автомобілем Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_1 . Після його зупинки на вимогу поліцейського, водій зазначеного транспортного засобу вийшов з автомобіля, потім працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, про наявність виявленого у останнього ознак алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, запропонував пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер або у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 відмовився, сів на пасажирське сидіння свого автомобіля, взяв пляшку горілки, та вийшовши з автомобіля, почав демонстративно розпивати спиртний напій перед поліцейськими.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що наявним відеозаписом підтверджено як факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і факти його відмови від проходження огляду та вживання алкогольного напою після зупинки автомобіля працівниками поліції.

Твердження апелянта, що матеріали справи не містять доказів зупинки його транспортного засобу під час керування, що машина вже стояла біля двору, а він вийшов з будинку, щоб забрати з неї пляшку горілки - не відповідають дійсності та спростовуються переглянутим відеозаписом.

Є хибними і доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керував своїм транспортним засобом Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинившись на вимогу працівників поліції, які слідували за його автомобілем, швидко вийшов з водійського місця та став попереду свого автомобіля, є неналежним доказом, оскільки під час воєнного стану заборонено використання відеореєстраторів.

Наданий відеофайл з відеореєстратора з автомобіля працівників поліції, на якому зафісковано факт керування 19.03.2024 ОСОБА_1 своїм автомобілем Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_1 , та факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції, відповідає положенням наведеної вище ст. 251 КУпАП щодо доказів у справі, є належним та допустимим.

Одночасно звертається увага, що наказом Головнокомандувача ЗС України від 4 березня 2022 року №75/ДСК було заборонено використовувати відеореєстратори під час воєнного стану, зокрема заборонено для усіх регіонів країни фото та відеозйомку:

- доріг загального користування;

- об`єктів загального призначення;

- об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень;

- розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

Будь-якої заборони для працівників поліції використовувати відеореєстратор у своїй професійній діяльності законодавством, зокрема і зазначеним вище Наказом Головнокомандувача ЗСУ, не передбачено.

Відтак, доводи апелянта про те, що наданий відеозапис з відеореєстратора працівників поліції є неналежним доказом, та про відсутність доказів у матеріалах справи на підтвердження доведення винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП є безпідставними.

Установивши, що саме після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, останній до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь, про що він особисто та добровільно повідомив правоохоронцям під відеофіксацію, поліцейські цілком правомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, інкримінувавши йому порушення вимог п.2.5 ПДР та кваліфікувавши його дії за ч.4 ст.130 КУпАП. Ствердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в судовому засіданні про те, що він не вживав алкоголь, а лише імітував його вживання через неприязні відносини з одним з працівників поліції, не заслуговують на увагу та спростовуються наданим відеозаписом, де серед іншого ОСОБА_1 особисто о 19:43:20 годин заявив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Є неприйнятними і доводи сторони захисту про порушення поліцейськими процедури огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння, зокрема про незалучення до огляду свідків та надання документу щодо придатності спеціального технічного приладу Драгер, який не мав відношення до цього приладу.

Згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідно до наведених вимог, працівниками поліції було застосовано технічні засоби відеозапису, тому присутність свідків у даному випадку при огляді водія, не передбачено законом.

Згідно долученого працівниками поліції, на вимогу водія ОСОБА_1 , йому було надано для ознайомлення та фотографування свідоцтво про повірку технічного засобу алкотестер Драгер. З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest №ARBL 0852. Відповідно до долученої до апеляційної скарги копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, наданого працівниками поліції на вимогу ОСОБА_1 (а.с. 26), свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1895 083 23 від 15.11.2023, чинне до 15 листопада 2024 року, видане на газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6810, зав. №ARBL 0852. Таким чином доводи апелянта про те, що надане працівниками поліції свідоцтво про повірку технічного приладу не має відношення до приладу, який використовували останні для огляду водіїв, що вони намагалися підсунути ОСОБА_1 . прилад, який не пройшов технічне обслуговування, є неприйнятними та спростовуються наявними матеріалами провадження.

Окрім зазначеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять даних про свідка невідомого чоловіка, який повідомив працівників поліції про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, що позбавляє суд можливості встановити факт перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння. Як обґрунтовано зазначено у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 не інкримінується саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а інкримінується факт вживання ним алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, що власне не заперечується і самим апелянтом та підтверджується сукупністю наданих доказів.

Суд апеляційної інстнації не приймає до уваги й твердження апелянта про незаконність дій працвіників поліції щодо скалдання відносно нього адмінпротоколу, оскільки такі твердження є суто суб`єктивним ставленням ОСОБА_1 до цим обставин та з цього приводу відсутні будь-які висновки компетентних органів.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, обставини зазначені стороною захисту не знайшли свого підтвердження та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО