Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
02.05.2024 Справа №: 368/412/24
провадження 3/368/223/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу яка надійшла від ВП№1 Обухівського РУП в Київській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, -

за ст. 124 КпАП України.

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 10.03.2024 року близько 12 год. 32 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем СНЕVROLEТ АVЕО д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кагарлик на перехресті вул. Стадіонна та вул. Паркова, в порушення п.10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом не переконався , що це буде безпечно, не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль DAEWOO MATIZ державний номерний знак НОМЕР_3 .

Під час розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він 10.03.2024 року близько 12 год. 32 хв.,впевнившись у відсутності автомобілів, виїжджав зі стоянки біля лікарні автомобілем СНЕVROLEТ АVЕО д.н.з. НОМЕР_1 . Коли знаходився на своїй лінії руху, в нього в`їхав автомобіль MERCEDES-BENZ. Виїзд здійснював з дотриманням правил дорожнього руху. Почувши удар з лівого боку в автомобіль він зупинився, але від удару в його автомобіль, останній продовжив рух , ударивши при цьому автомобіль який стояв на стоянці. Після цього вони викликали наряд поліції який зафіксував дану подію.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З диспозиції ст. 124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, умовою настання відповідальності є «пошкодження транспортних засобів», тобто порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох транспортних засобів або іншого майна третіх осіб, оскільки спричинення пошкоджень власному майну не може мати своїм наслідком будь-яку відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, автомобіль ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем який був припаркований на стоянці, під час зіткнення автомобіля MERCEDES-BENZ з його автомобілем.

П. 10.9 ПДР України передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Однак як вбачається з переглянутого відео зі стаціонарної камери відеонагляду, водій автомобіля СНЕVROLEТ АVЕО ОСОБА_1 почав виїзд з автостоянки при відсутності інших автомобілів, не на перехресті та не створював небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

В той же час водій автомобіля MERCEDES-BENZ ОСОБА_2 виїзджав з вулиці Стадіонна, зупинився на перехресті, і маючи перешкоду з правого боку, продовжив рух, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем СНЕVROLEТ АVЕО Рясько М.А., який в свою чергу, від удару в його автомобіль, продовжив рух і вчинив зіткнення з автомобілем DAEWOO MATIZ державний номерний знак НОМЕР_3 , який стояв на парковці.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності Грунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № К. (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18. судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів.

Отже, обгрунтовувати висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно норми ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. За таких обставин, справу у провадженні слід закрити, оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247 Кодексу України про АП,-

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про АП - закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Т.є. Іванюта