Справа № 626/1555/24
Провадження № 3/626/319/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.05.2024 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Красноградського РВП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

19.04.2024 року о 23год. 55хв. в с.Піщанка Красноградського району Харківської області, по вул.Пушкіна(Єдності), водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з зі згоди водія у встановленому законодавством порядку, та підтверджується тестом приладу Драгер №404 від 20.04.2024р., результат якого становив 1,3 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, 19.04.2024 року о 23год. 55хв. в с.Піщанка Красноградського району Харківської області, по вул.Пушкіна(Єдності), водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольорів, а також відповідного спецсиналу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.4, 8,9Б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

При цьому суд звертає увагу, шо ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Таким чином ОСОБА_1 було достеменно відомо про складання протоколів стосовно нього та направлення матеріалів до Красноградського районного суду Харківської області про що він особисто розписався у відповідних протоколах.

Оскільки неявка ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, клопотань не надано, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними доказами.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що їх достатньо для розгляду справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- відомостями викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення ААД №013476, ААД №013474 від 20.04.2024 року з якими всіма ОСОБА_1 на місці складання був повністю згоден, про що власноручно написав у відповідних поясненнях;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння прилад ДРАГЕР показав результат 1,32 проміле з яким останній також був згоден, що зафіксовано на відеозаписі працівників поліції;

- рапортами працівників поліції;

- власноручно написаними пояснення ОСОБА_1 в яких останній визнає факт вживання алкоголю 19.04.2024 року, а потім коли їхав додому і побачив працівників поліції то злякався та почав тікати від них;

- відеозаписом працівників поліції, де зафіксовано факт не зупинки на вимогу працівників поліції за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів, переслідування автомобіля ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 та факт продуття ОСОБА_1 приладу ДРАГЕР, з результатами якого останній в 1,32 проміле був згоден та відмовився їхати до лікарні.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що перелічені вище докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Згідно вимог п.2,9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, п.8.9 ПДР - вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Таким чином дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати:

- за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- за ч.1 ст.122-2 КУпАП як невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, що адміністративні матеріали надійшли до суду одночасно, а також те, що по вказаних справах притягується до відповідальності одна і та ж особа, вважаю за необхідне об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не виявлено.

При цьому, відповідно до положень ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що в даному випадку є ч.1 ст.130 КУпАП. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, з урахуванням норм ст.36 КУпАП шляхом повного поглинання менш суворого адміністративного стягнення більш суворим, накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору , що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36,126, 130 , 283, 284, 285, 287 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні матеріали №626/1555/24 та 626/1556/24, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти їм єдиний номер 626/1555/24 (провадження № 3/626/319/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити у 15-ти денний термін з дня вручення постанови на Призначення платежу: *; 21081300; р/р UA 0020001; ; МФО 899998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на рахунок Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя Дудченко В.О.