Справа № 161/6256/24
Провадження № 3/161/2515/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 18 квітня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 березня 2024 року серії ААД №041100, ОСОБА_1 27 березня 2024 року о 01 год. 14 хв. у м. Луцьку по вул. Героїв УПА, 2, керувала автомобілем Toyota RAV-4 Hybrid, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0447, результат позитивний 0,76 проміле, що підтверджується тестом №1137. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненому. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 проходить військову службу та був терміново викликаний на службу. Оскільки права керування транспортними засобами він не має, вона була змушена керувати транспортним засобом, щоб завезти його на службу.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні її захисник адвокат Жуковський В.В., який просив суддю закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) чеком приладу Drager;

3) актом огляду з відміткою ОСОБА_1 про згоду з його результатом;

4) направленням на огляд;

5) письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

6) рапортом поліцейського;

7) відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Суд вважає надуманими версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 терміново перевозила свого чоловіка ОСОБА_2 на військову службу, оскільки це спростовується відеозаписом з нагрудної камери, де на запитання поліцейського «- Куди прямуєте?» ОСОБА_1 відповідала «Додому. Веземо військових відпочивати». Із салону автомобіля також відповідає один із пасажирів у військовій формі, який, в подальшому ідентифікує себе як «командир ОСОБА_3 », та каже, що вони їдуть саме відпочивати (мітка часу 27 березня 2024 року 01 год. 17 хв).

Тобто, сама ОСОБА_1 стверджувала поліцейським що вони з пасажирами прямували додому, а не у військову частину. Зміну своїх показів під час розгляду справи, суддя оцінює як спосіб ухилитися від відповідальності, яка встановлена законом.

Суддя також звертає увагу, що все спілкування ОСОБА_1 , двох пасажирів у військовій формі та поліцейських тривало 1 годину, і жодного разу ніхто з учасників події не вказував, що комусь з них терміново потрібно на військову службу. Самі пасажири у військовій формі весь цей час залишалися на місці події, хоча не були затриманими. Події відбувалися на вул. Героїв УПА, тобто, неподалік від військового об`єкту, де, за версією захисту, проходить службу ОСОБА_2 . Ознак того, що комусь терміново потрібно на службу, відеозапис не містить, а поведінка всіх учасників події свідчить, що вони нікуди не поспішали.

Суд звертає увагу, що всі учасники події, в тому числі пасажири у військовій формі, мали ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому особа, яка ідентифікувала себе як «командир ОСОБА_3 » - з явними ознаками, і не заперечує своє перебування у стані алкогольного сп`яніння на запитання поліцейських. В такому випадку для судді не зрозуміло, яким чином ці військовослужбовці повинні були терміново, за версією захисту, виконувати обов`язки військової служби у такому стані.

Також суддя звертає увагу, що сторона захисту не надала жодних доказів про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 взагалі наявні родинні чи сімейні відносини, сам ОСОБА_4 дійсно проходить військову службу, викликався в той день та час на службу і такий виклик був терміновим.

Підсумовуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що жодної нагальності у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не було, а версія сторони захисту є неспроможною та спростовується об`єктивними доказами, які досліджені судом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк