Справа № 484/6708/23
Провадження № 33/812/207/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Травкіною В.Р.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Голубенка Романа Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, місце проживання АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 40 800 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

У С Т А Н О В И В:

14 лютого 2024 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що о 23 год 18 хв цього дня вона, рухаючись по вул. Вокзальній в м. Первомайську Миколаївської області, керувала автомобілем BMW Х5 д/н НОМЕР_2 не маючи права керувати даним видом транспортних засобів. Порушення вчинене повторно протягом року. Такими діями ОСОБА_2 порушила пункт 2.1А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2024 року ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 40 800 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без вилучення транспортного засобу.

Не погодившись з постановою суду, діючи через свого захисника,

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на постанову суду. Підставою для скасування постанови зазначала недоведеність факту керування нею транспортним засобом та зазначала, що жодним транспортним засобом цього дня не керувала. Надані працівниками поліції відеофайли не містять інформації ні щодо руху автомобіля, ні щодо особи, яка ним керувала, а відтворюють лише процес складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно частин 9, 10 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 статті 126 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 582519 вбачається, що о о 23 год 18 хв 14 лютого 2024 року, рухаючись по вул. Вокзальній в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_2 керувала автомобілем BMW Х5 д/н НОМЕР_2 не маючи права керувати даним видом транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_2 порушила пункт 2.1А Правил дорожнього руху. Порушення вчинене нею повторно протягом року, оскільки 28 грудня 2023 року постановою БАД № 856801 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за частинами 1, 2 статті 126 КУпАП. За таких обставин дії ОСОБА_2 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання будь-яких пояснень ОСОБА_2 відмовилася.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеофайлу вбачається, що під час складання працівником поліції протоколу ОСОБА_2 визнала, що керувала транспортним засобом, посилалася на те, що водій вживав спиртне, тому за кермо автомобіля сіла вона.

Зазначені обставини вказують доведеність порушення ОСОБА_2 пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що на пропозицію працівника поліції ОСОБА_2 мала можливість підписати протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши у ньому свою незгоду з викладеними обставинами. Проте таких дій ОСОБА_2 не вчинила. Пояснень, в яких могла б зазначити про те, що не керувала транспортним засобом, працівнику поліції також не надала.

Таким чином, твердження про те, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом з`явилося тільки після укладення нею договору про надання правової допомоги з адвокатом Голубенком Р.С.

На підставі викладеного довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом апеляційний суд оцінює критично та розцінює як намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, зазначене у протоколі про адміністративну відповідальність від 14 лютого 2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень статті 251 КУпАП.

Судом першої інстанції ОСОБА_2 призначено показання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилученням транспортного засобу, що у повній мірі відповідає санкції, встановленій частиною 5 статті 126 КУпАП.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку наявним у справі доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винною у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, застосувавши відповідне санкції статті покарання.

Наявні у справі докази забезпечують такий рівень доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, який можна вважати доведеним поза розумним сумнівом.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування. Отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , адвоката Голубенка Романа Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук