Справа № 199/2592/24
ПОСТАНОВА

іменем України

16.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який працює керівником ТОВ «МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ» (), розташованого за адресою: місто Дніпро, вул. Березанівська, буд. 42, порушив п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, що призвело до неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 22.01.2024 № на суму 31573 гривень по строку сплати 30.01.2024, (акт перевірки № 4843/04-36-04-08/44847786 від 07.02.2024).

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 7312/04-36-04-08/44847786 від 26.02.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- копією акту про результати камеральної перевірки № 4843/04-36-04-08/44847786 від 07.02.2024 по ТОВ «МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ» (), відповідно до якого встановлено порушення податкового законодавства.

У той же час, відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа ГУ ДПС у Дніпропетровській області, складаючи у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, виходила з того, що ОСОБА_1 раніше накладалося адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Проте такий висновок посадової особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області не підтверджується доказами, зібраними у справі, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 2 є невірною, оскільки протягом року до складення відносно ОСОБА_1 даного протоколу про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП по іншій справі не накладалося.

Таким чином, станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вважався особою, яку протягом року не було піддано адміністративному стягненню за ст. 163-2 КУпАП, а тому в його діях відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, як «дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення».

У той же час, розглядаючи дану справу, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, як несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Така перекваліфікація дій ОСОБА_1 не погіршує його становище, а лише виключає зайву кваліфікуючу ознаку складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно працевлаштований, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко