Справа № 629/1941/24
Номер провадження 3/629/675/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що за підсумками документальної позапланової невиїзної перевірки - ТОВ «Лозовський Елеватор» з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом, із джерелом їх походження з України за період діяльності 2017,2018 роки, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Юхима Березовського, буд.91, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення порядку ведення податкового обліку, що призвело до порушення п. 103.2 ст.103, п.п. 141.4.2 п.141.4 ст.141, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента із джерелом походження з України за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року всього у сумі 5437281 грн., в тому числі: 2017 рік у сумі 4056159 грн., 2018 рік 1381122 грн.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав пояснення, згідно яких просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що дане правопорушення не є триваючим та відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення можна було не пізніше 30.03.2019 року. Тому вважає що строк для накладення адміністративного стягнення закінчився. Також зазначив, що на час проведення перевірки він не був посадовою особою Товариства, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності як Генерального директора Товариства.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п.п 103.2 ст. 103, застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієїстатті. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141, резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Так, суддею встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Лозовський Елеватор», порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: занизив податок з доходів нерезидента із джерелом походження з України за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року всього у сумі 5437281 грн., в тому числі: 2017 рік у сумі 4056159 грн., 2018 рік 1381122 грн.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КупАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №13/20-40-23-02 від 25.03.2024 року та актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Лозовський Елеватор» від 01.03.2024 №7437/20-40-23-02-07/37048708, актом неявки для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , як директора ТОВ «Лозовський Елеватор» в період з 01.01.2017 року по 31.12.2018, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме: порушення керівником підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Разом з тим зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №13/20-40-23-02 від 25.03.2024 вбачається, що дане адміністративне правопорушення було вчинено за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин у даному випадку необхідним є встановити, чи вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, є триваючим та чи не пропущені строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

За таких підстав суддя доходить висновку, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не носить характер триваючого та зважаючи на те, що порушення ведення податкового обліку було вчинено у період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, тобто з моменту його вчинення пройшло більше п`яти років, на даний час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, визначені у ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При цьому слід зауважити, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, чи винна дана особа у його вчиненні. Норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності такої вини справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, суду спочатку необхідно встановити наявність чи відсутність в особи, відносно якої складено адмінпротокол, складу адмінправопорушення, а в подальшому вирішувати питання про можливість накладення на цю особу адміністративного стягнення.

Саме такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.04.2019 (справа № 927/623/18 ).

За таких обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, доведена, дослідженими в судовому засіданні доказами, проте несвоєчасність направлення справи про адміністративне правопорушення до суду унеможливлює накладення судом адміністративного стягнення, оскільки з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення пройшло понад три місяці, у зв`язку з чим суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення

Керуючись ст. 7, 38, 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА