Справа № 199/2988/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 15.02.2002 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за участю: потерпілої ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, якій накладалося адміністративне стягнення за ст. 173-2 КУпАП, 28.03.2024близько 16:30 години за адресою: АДРЕСА_1 повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи, який у відповідності до ст. 277 КУпАП становить добу, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не заявляла клопотань про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 382213 від 09.04.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений про що свідчить його підпис у протоколі;

- відомостями зі служби 102 про те, що 28.03.2024 о 16:51 годині від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 син її побив, вона просить допомогу забрати речі з квартири. Син може хапати ножа, агресивний. Прибувши за адресою виклику, поліцейські зустрілися із заявницею, яка повідомила, що син не впускає її додому, ображає нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що 28.03.2024 близько 16:30 години її син ОСОБА_1 протягом тривалого часу не впускав її до дому, ображав грубою нецензурною лайкою, бив, погрожував вбивством, через що вона вимушена була залишити житло та мешкати у сусідки. Зазначила, що вона телефонувала до поліції понад 13 разів, оскільки син постійно їй погрожує, про що потерпіла долучила до справи диктофонну запис погроз та лайки з боку сина, яка прослухана в судовому засіданні;

- копією термінового заборонного припису серії АА № 358715 від 09.04.2024 стосовно кривдника ОСОБА_1 ;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 про те, що 28.03.2024 він дійсно мав словесну розмову з матір`ю, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та просив грошей;

- копіями постанов суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 29.01.2024, 06.02.2024, 05.03.2024, 13.03.2024, з яких слідує, що ОСОБА_1 накладалися стягнення за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу за вчинення домашнього насильства по відношенню до матері ОСОБА_2 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Згідно ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає як на громадський порядок, так і на психічне здоров`я потерпілої, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_1 , який п`ять разів притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до матері ОСОБА_2 , зважаючи на те, що він офіційно не працевлаштований, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Перешкод для накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту не вбачається, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Накладення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення за вказане правопорушення не буде сприяти вирішенню завдань КУпАП, оскільки йому на протязі року п`ять разів накладалися адміністративні стягнення у виді штрафу за вчинення домашнього насильства по відношенню до матері, але він знову вчинив аналогічне правопорушення. Відповідно накладення більш м`якого виду стягнення не буде сприяти охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За таких обставин адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_1 нових аналогічних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко