Єдиний унікальний номер 725/2988/24
Номер провадження 3/725/1129/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чернівецької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.471, ст.483 ч.1 МК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №1695/40800/21, 11.10.2021 о 23:10год. на територію п/п «Порубне» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . В даному автомобілі також слідували ОСОБА_2 . Вказані громадяни прямували з України до Румунії у приватних справах та надали талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

При візуальному огляді громадянин України ОСОБА_3 заявив про наявність особистих речей та посилок в кількості 20 місць. Згідно рішення митного органу даний транспортний засіб та громадяни були виведені з зеленого коридору в червоний коридор.

Під час здійснення митних формальностей, а саме огляду заявленого вищевказаного товару та особистих речей пред`явлених громадянином ОСОБА_4 було виявлено приховане від митного контролю друковане видання - книга в пошкодженому блоці з ознаками давності, яка була замотана в поліетиленовий пакет та знаходився на дні картонної коробки обклеєною клейкою стрічкою, між продуктами харчування та іншими книгами. Картонна коробка знаходилась у вантажному приміщенні мікроавтобуса серед інших коробок та валіз. Доступ та виїмка стали можливими після розрізання клейкої стрічки, виймання продуктів харчування та книг.

У відповідності ст.370 МКУ друковане видання - книга в пошкодженому блоці з ознаками давності не відносяться до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян. Також вказане друковане видання підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року та може бути вивезений за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.

Таким чином, згідно протоколу, ОСОБА_3 порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) прощеного митного контролю, а саме: встановлено наявність у нього друкованого видання - книга в пошкодженому блоці з ознаками давності, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України та вчинив дії спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України вищевказаного друкованого видання з приховуванням від митного контролю - шляхом використання способу, який утруднює його виявлення, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.471, ч.1 ст.483 МК України.

15.04.2024 на електронну адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Шкварока Т.Р. надійшли письмові заперечення на протокол. Зазначив, що у вказаний у протоколі час, його підзахисний перевозив посилки через кордон України. Кожна із посилок була упакована окремо та належала різним особам. ОСОБА_1 не приховував від митного контролю жодного товару, виїмка книги відбувалася без утруднення її виявлення. Про наявність у посилці книги «Псалтир», яка має ознаки давності, ОСОБА_1 ніхто не попереджав. Як відомо його підзахисному, книга «Псалтир» належала священику, який проповідував у Шотландії в українській церкві. Таким чином, вказані обставини виключають у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 483 ч.1 МК України, у зв`язку із чим просив провадження у справах закрити. Крім того, звертав увагу на те, що строки накладення на ОСОБА_1 стягнення закінчилися. Просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступного висновку:

Так, статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, задля встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, необхідно встановити факт переміщення нею товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 03 червня 2005 р. №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у п.5, під використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

При цьому із системного аналізу норм митного законодавства вбачається, що розміщений товар, зокрема, у валізі, може визнаватися таким, що переміщується через митний кордон способом, який утруднює його виявлення, лише у тому разі, коли товар приховано таким чином, що позбавляє службову особу митного органу можливості його виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом було встановлено, що під час здійснення митних формальностей, а саме огляду пред`явлених ОСОБА_1 речей, було виявлено друковане видання - книга в пошкодженому блоці з ознаками давності, яка була замотана в поліетиленовий пакет та знаходився на дні картонної коробки обклеєною клейкою стрічкою, між продуктами харчування та іншими книгами. Картонна коробка знаходилась у вантажному приміщенні мікроавтобуса серед інших коробок та валіз. Доступ та виїмка стали можливими після розрізання клейкої стрічки, виймання продуктів харчування та книг.

Втім, суд не може погодитись із кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, оскільки під час розгляду справи судом не здобуто доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 приховав від митного контролю товар (книгу «Псалтир»), оскільки він знаходився у картонні коробці та його виїмка відбувалася без утруднення його виявлення.

Той факт, що поверх виявленого працівниками митниці товару знаходилися інші книги та продукти харчування не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався його приховати чи надати йому вигляд іншого товару.

Більше того, як вбачається із письмових заперечень адвоката Шкварока Т.Р., виявлений працівниками митниці товар ОСОБА_1 не належить. Картонні коробки він, на прохання різних осіб, перевозив через кордон України. Про те, що у одній із коробок знаходилась книга, яка має ознаки давності йому відомо не було.

У відповідності до вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, суд тлумачить на його користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу та події вказаного правопорушення.

Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 , переміщуючи товар, обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», чим фактично заявив про відсутність у нього товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Разом з тим, як було вище встановлено судом, під час здійснення митних формальностей, а саме огляду пред`явлених ОСОБА_1 речей було виявлено товар (книга «Псалтир»), який підпадає під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення через митну територію України.

Так, згідно висновку державної мистецтвознавчої експертизи №21 від 26.11.2021, поданий на експертизу предмет друковане видання «Псалтир» 1851 року видання, є рідкісним зразком стародруків російської старообрядницької церкви педагогічного спрямування. має значну історичну, наукову, колекційну, букіністичну та культурну цінність, підлягає збереженню та поданню для занесення до державного реєстру національного культурного надбання України. Дана книга, як предмет, що має значну культурну цінність, підпадає під дію ст.1 ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та може бути вивезена з України тільки на підставі відповідного Дозволу - Свідоцтва на право вивезення культурних цінностей, відповідно до п.7 Додатку 1 до п.1.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей. Орієнтовна вартість предмета складає 400 доларів США.

Диспозиція ст.471 МК України, яка була чинна на час вчинення правопорушення, передбачала відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Статтею 366 МК України визначено поняття двоканальної системи як спрощеної системи митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналізуючи вказане слід зазначити, що ОСОБА_3 , перетинаючи митний кордон, самостійно обрав «зелений коридор», заявивши своїми діями таким чином про відсутність у нього товару, який підлягає оподаткуванню митними платежами та підпадає під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

При цьому, п.37 ч.1 ст.4 МК України визначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Згідно вимог ст.191 та ч.2 ст.460 МК України, на перевізника покладається обов`язок перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування, і лише, саме за невиконання зазначених дії може наставати відповідальність.

Вказане також підтверджується ст.8 Конвенції «Про договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом».

Враховуючи вказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що саме перевізник несе відповідальність за перевезений ним товар, тобто у даному випадку ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи всі обставини справи, а також те, що ОСОБА_1 були відсутні будь-які дозвільні документи на переміщення через митний кордон України книги «Псалтир», суд приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Статтею 471 Митного кодексу України передбачено, що порушення встановленого цим Кодексом ….тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Оскільки товар, який був предметом порушення митних правил, обмежений щодо його переміщення через митний кордон України (необхідний Дозвіл - Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей), а також те, що ОСОБА_1 не є його власником, суд вважає за необхідне конфіскувати книгу «Псалтир» у дохід держави.

Крім того, судом встановлено, що по факту перевезення ОСОБА_1 книги «Псалтир» було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України (контрабанда культурних цінностей).

Разом з тим, постановою начальника СВ УСБ України в Чернівецькій області від 23.02.2023 вказане вище кримінальне провадження №0000039 закрито, у зв`язку із відсутністю складу злочину (а.с.83-85).

Частиною 3 ст.467 МК України передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що з часу прийняття рішення про закриття кримінального провадження сплинуло більше трьох місяців та більше двох років з дня вчинення правопорушення, справа відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України підлягає закриттю.

На пiдставi ст. 283 КУпАП та керуючись ст.ст.461, 462, 467, 471, 483, 522, 524, 525, 529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.483 ч.1 МК України закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

На підставі ст.284 ч.1 п.3 КпАП України адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по ст.471 МК України закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення на нього адміністративного стягнення.

Товар (друковане видання книга), який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1695/40800/21 від 11.10.2021 конфіскувати у дохід держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич