Справа № 298/680/24
Номер провадження 3/298/443/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у Львівській області, працюючого на «Укрзалізниця», за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №542311 від 1 квітня 2024 року, складеного старшим дільничним офіцером поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Чума В.В., 20 лютого 2024 року, близько 17.00 год. гр. ОСОБА_1 по місцю свого проживання АДРЕСА_2 , наніс декілька ударів кулаком по обличчю своїй дружині ОСОБА_2 чим своїми діями вчинив домашнє насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину за складеним щодо нього протоколом не визнав, категорично заперечив. Пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 є його дружиною, з якою вони перебувають у процесі розірвання шлюбу, і проживають за різними адресами. Повідомив, що того дня йому зателефонували діти, які просили прийти і допомогти, так як ОСОБА_2 привела додому сусідку і вони розпивають спиртні напої. Коли він прийшов, то його дружина з сусідкою розпивали горілку. Він почав виганяти сусідку і провів її до воріт. В той час його дружина ОСОБА_2 замкнула двері і не впускала його в хату. Підтвердив, що вони дійсно сварилися, конфлікт між ними виник через вживання дружиною алкоголю. Запевнив, що він не бив дружину, а лише сварилися. Зазначив, що ОСОБА_2 має проблеми з психічним здоров`ям, безпричинно влаштовує скандали, не займається дітьми, зловживає алкоголем. Ствердив, що ніяких тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вона сама завдає собі шкоди.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що він дійсно здійснив виклик на 102, однак не повідомляв про те, що син перебував в стані алкогольного сп`яніння. Того вечора його невістка ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Подібні ситуації виникають часто, оскільки невістка зловживає спиртними напоями. Перебуваючи під впливом алкоголю погрожує спалити хату. Повідомив, що ОСОБА_2 періодично не ночує вдома, не займається вихованням своїх трьох дітей. Діти безпричинно не відвідують школу, про що він повідомляв службу у справах дітей, однак це виявилось безрезультатним. Повідомив, що діти мають пригнічений стан і живуть у постійному стресі. Його син, тобто батько дітей і чоловік ОСОБА_2 має нову сім`ю і не проживає разом з ними, однак піклується про дітей, дає їм кошти, купляє продукти харчування. Розповів, що у невістки проблеми з алкоголем, однак добровільно пройти лікування вона не погоджується.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останньої про дату, місце і час розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за цією частиною, у разі вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.

Водночас протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 542311 від 1 квітня 2024 року не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в такому не відображені наслідки дій ОСОБА_3 , не розкрито їх зміст, а тим більше не доведено належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Більше того, при викладенні суті правопорушення посадовою особою, яка склала протокол не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення повторно протягом року.

На думку суду, конфліктна ситуація, яка відбулася між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на побутовому ґрунті, через вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, при цьому особа, яка вчиняє такі дії має діяти з наміром досягти бажаного результату.

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується на постанові Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року у справі №298/7/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, та не підтверджується будь-якими доказами, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та вчинення ним домашнього насильства відносно потерпілої.

Що стосується листа старшого дізнавача ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Парасич С. та матеріалів, що додані до нього, а саме: постанови про закриття кримінального провадження від 29 лютого 2024 року винесеної старшим дізнавачем ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Парасич С.; витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000016 від 21.02.2024 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КУпАП; рапорту інспектора-чергового ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Іванцик М.Ю. від 20.02.2024 року; письмових пояснень ОСОБА_2 , письмових пояснень ОСОБА_1 , та заяви ОСОБА_2 від 27.02.2023 року, то такі лише підтверджують факт реєстрації повідомлення зі служби 102 та вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, та не можуть бути поставлені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.