Справа № 188/2260/23
Провадження № 3/188/198/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсіонера,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ААД №257359 від 09.11.2023 року, 09.11.2023 року 13.30 год в АДРЕСА_1 водій керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що був в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку зі своєю дружиною, після сварки пішов спати в машину, яка стояла у дворі. Автомобіль поломаний, без двигуна. Його розбудили працівники поліції коли він спав, грубо з ним розмовляли, він нічого не зрозумів, протокол не підписував, дружина пояснила згодом, що визвала поліцію через сварку з нею.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правоп орушення, рапорт інспектора ВП №3, заяву та пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан сп`яніння, копію постанови серії БАД №897506 від 09.11.23р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, довідку інспектора ВП №3, переглянувши диск з відеозаписом правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Під час розгляду справи встановлено, а саме при перегляді диску відеозапису, за ознаками вчиненого ОСОБА_1 правопорушенням, вбачається, що подія відбувалась у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 . Працівники поліції дійсно будили ОСОБА_1 , який спав в автомобілі і не керував ним. Сам автомобіль знаходився у дворі вказаного довомолодіння.

Направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я в матеріалах справи відсутнє.

Відповідно до ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відеозаписом підтверджується, поліцейські не зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 , він не керував автомобілем, а тільки спав в ньому, автомобіль знаходився на території домоволодіння.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна