Номер провадження: 33/813/1181/24
Номер справи місцевого суду: 523/4734/24
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 29 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733424, О 23 годині 20 хвилини 01 березня 2024 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , біля буд №19, по вул. Церковній, в м. Одесі, в порушення п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими наступними ознаками: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 березня 2024 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 17000 (сімнадцять тисяч) грн, а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 29 березня 2024 року та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваній постанові суд проігнорував доводи сторони захисту щодо відсутності у поліцейських підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки після зупинки автомобіля поліцейські повідомили про те, що автомобіль був зупинений у зв`язку з порушенням ПДР, а саме: невідповідність технічного стану автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не заперечує, однак просить врахувати той факт, що поліцейські діяли всупереч закону та зупинили автомобіль безпідставно внаслідок чого в подальшому відбувся так званий огляд ОСОБА_1 на місці зупинки.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 14.05.2024 з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Сафронюк П.В.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка П.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №733424 від 01.03.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.03.2024;

- відеоматеріалами від 01.03.2024, долученими до протоколу, якими зафіксовано, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Фактично лише єдиним доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що в оскаржуваній постанові суд проігнорував доводи сторони захисту щодо відсутності у поліцейських підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки після зупинки автомобіля поліцейські повідомили про те, що автомобіль був зупинений у зв`язку з порушенням ПДР, а саме: невідповідність технічного стану автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не заперечує, однак просить врахувати той факт, що поліцейські діяли всупереч закону та зупинили автомобіль безпідставно внаслідок чого в подальшому відбувся так званий огляд ОСОБА_1 на місці зупинки.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови суду, всім запереченням, в тому числі і доводам сторони захисту адвоката Сафронюка П.В. щодо безпідставності зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу надана відповідна оцінка. Зокрема, судом зазначено, що із відеозапису події вбачається, що безпосередньою причиною зупинки автомобіля марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 , стала один із непрацюючих ліхтарів освітлення заднього номерного знаку. Окрім того, необхідно також врахувати і існування введеного воєнного стану на території України, що дозволяє інспектору поліції зупинити будь-який транспортний засіб для здійснення дій, пов`язаних із превентивними заходами. Зміст відеозапису свідчить про те, що питання невідповідності освітлення одного з ліхтарів не оспорювалося ОСОБА_1 після зупинки, а тому у працівників поліції були обґрунтовані підстави для зупинки автомобіля з метою з`ясування обставин. Не притягнення до відповідальності з таких підстав не є безумовною ознакою незаконності дій, оскільки у працівників поліції є повноваження перевірки факту порушення.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

На безперервному відеозаписі зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , складає відмова від проходження огляду незалежно від мотивів такої відмови, а тому доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан сп`яніння не можуть бути підставою скасування постанови суду першої інстанції.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування судової практики в інших справах підставою скасування постанови суду бути не можуть, оскільки характер обов`язкових до застосування висновків не мають.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова