Справа № 183/2899/24
№ 3/183/2213/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ігнатьєв Д.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 349957 від 26.03.2024 р., складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З протоколу вбачається, що 26.03.2024 р. було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх опікунських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання своєї підопічної ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 24.03.2024 р. самостійно покинула місце мешкання та займалась бродяжництвом на території с. Миколаївка. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 визнала себе винною в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1 7 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №349957 від 26.03.2024 р. вбачається, що гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх опікунських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, щодо виховання своєї підопічної ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 24.03.2024 р. самостійно покинула місце мешкання та займалась бродяжництвом на території с. Миколаївка. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.184 КУпАП.

В рапорті ЄО за №8137 від 24.03.2024 року зазначено, що 24.03.2024 надійшла заява від гр. ОСОБА_1 про зникнення онуки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває під опікою заявниці, та втекла із дому, телефон залишила вдома.

В заяві ОСОБА_1 від 26.03.2024 року, заявниця просить подальшого розгляду за її зверненням не проводити, так як в ситуації, що склалася розібралися самостійно, дитина жертвою злочину не стала.

Отже, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством опікунських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, а саме від піклування про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Із врахуванням вищезазначених обставин справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника (яка є пенсіонером, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх онуків, які є сиротами), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе закрити провадження у справі і обмежитись усним зауваженням у відповідності до ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 22, 23, 24-1, 33, 184 ч. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 cт.184 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.П. Ігнатьєв