Справа № 755/2515/24
Провадження №: 3/755/1380/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 року о 08 годині 30 хвилин, у м. Києві, по проспекту Леоніда Каденюка, 10/2, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen CADDY», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря - нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Результат огляду - в стані сп`яніння, вживання невідомої речовини. Своїми діями порушив п. 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Цимейко Г. О. - просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. на думку захисника в матеріалах справи докази не доводять факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була незаконною, оскільки вважає, що причиною зупинки водія зі слів поліцейських, спочатку - були підстави вважати що в ТЗ перебуває особа, яка позбавлена права керування, потім особа, що раніше притягалась до адміністративної відповідальності. Після перевірки документів, працівники поліції заявили, що оскільки ОСОБА_1 на початку січня 2024 року вже складали протокол за ст. 130 КУпАП, то в них є підстави вважати, що і зараз останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Зазначає, що в акті огляду немає інформації про кількість наркотичних речовин, що були в сечі, оскільки встановлення кількісних показників наявності наркотичного засобу в сечі є обов`язковим для встановлення факту перебування особи в стані сп`яніння. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 не міг надати аналіз сечі, та лікарем не проводились дослідження біоматеріалу, раз. Долучила до матеріалів справи результат здачі аналізу сечі від 30.01.01.2024 лікаря-нарколога, складений 30.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 в порядку самозвернення до медичної лабораторії «ДІЛА» здав аналіз і у такого не виявлено наркотичних речовин у сечі. Окрім того зазначила, що порушено строк складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину не визнав підтримав позицію адвоката, просив закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 730025 від 29.01.2024, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та DVD-диском із відеозаписом.

Із відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний Volkswagen Caddy під керуванням ОСОБА_1 , підставою для зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомв, що у них є підозра, що особа, яка перебуває у транспортному засобі, позбавлена права керування. У ході розмови у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повідомивши водія, що останній має ознаки наркотичного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога водій погодився. Останнього було доставлено до медичного закладу. Лікар-нарколог здійснив огляд водія. Після чого ОСОБА_1 умисно, розбив ємність з біоматеріалом, після чого поліція чекала близько трьох годин щоб взяти біоматеріал у останнього на повного дослідження, таким чином працівниками вимоги Інструкції дотримані в повному обсязі.

Відповідно до висновку лікаря-нарколога ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння невідомою речовиною.

Щодо результату налізу сечі з лабораторії «ДІЛА», долученого у судовому засіданні захисником, суд відноситься до нього критично та не бере до уваги, оскільки огляд проводився 30.01.2024, о 10:47 тобто майже через двадцять чотири години після подій, що виходить за межі строків, визначених ч. 4 ст. 266 КУпАП,- двох години з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на стан сп`яніння. Окрім того, згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наказом № 12 від 10.01.2023 затверджено, що заклад охорони здоров`я - комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння за направлення працівників поліції у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння (вул. Петра Запорожця, 20, вул. Відпочинку, 18 - цілодобово). Лабораторія «ДІЛА» не наділена таким правом проводити огляд водіїв на стан сп`яніння.

Щодо зауважень захисника про незаконність зупинки транспортного засобу, то такі суддя відхиляє, оскільки працівником поліції було повідомлено водію причину зупинки, такі дії інспекторів ОСОБА_1 не оскаржувались в порядку адміністративного судочинства та не визнані незаконними.

Стосовно недолучення направлення до матеріалів справи, суддя зазначає, що працівником поліції було заповнено направлення ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та передано лікарю-наркологу, який проводив огляд водія на стан сп`яніння.

Щодо тверджень захисника про недійсність висновку лікаря-нарколога суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 7 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до пункту 8 Розділу 3 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 розділу III Інструкції).

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, лікар встановив зовнішній вигляд водія, поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск, стан зіниць), визначив стан рухової сфери (міміку, ходу, точні рухи).

Тобто заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, встановлений лікарем після оцінки всіх даних в сукупності, та явне небажання здати біометаріал, оскільки з відозапису чітко вбачається навмисне розбиття ємності, та впродовж 3 годин небажання повторної здати біоматеріал, у зв`язку з чим доводи про порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід зауважити, що керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або з ознаками такого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху - водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

А налізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1, 130, 251, 283-285, 291 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: