"22" квітня 2024 р. Справа № 363/122/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2023 о 12:40 на 4 км. а/д Димер-Сухолуччя водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Міцубіші», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння рук) тест на алкоголь проводився за допомогою алкотестера Drager №6820 в присутності двох свідків та показник тесту позитивний 1.11 проміле, в лікарню їхати відмовився, з показниками приладу згідний. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017523 від 24.12.2023, який був складений у присутності ОСОБА_1 та ним підписаний без будь-яких зауважень, зазначивши, що згідний з протоколом та на підставі статті 63 Конституції України відмовився від пояснень; показанням газоаналізатора «Drager», ALKOTESTER 6820, прилад ARLН-0180 із результатом 1,11 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ від 24.12.2024 та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким погодився ОСОБА_1 ; поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; розпискою ОСОБА_4 про прийняття автомобіля «Мітсубісі Аутлендер», НОМЕР_1 , та доставити за місцем проживання власника, а також не допускати ОСОБА_1 до керування протягом 74 годин; копією посвідчення водія НОМЕР_2 , який було вилучено під час складання протоколу, а також витягом із ІПС МВС України «Армор», відеозаписом з місця пригоди.

Судове засідання, призначене на 23.01.2024 не відбулось у зв`язку із відсутністю головуючого судді, через тимчасову непрацездатність (лікарняний). При цьому 23.01.2024 до суду надійшло клопотання від адвоката Філіна Е.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами справи та відкладенням розгляду справи, а також клопотання про надання відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи.

Дату наступного судового засідання визначено 12.03.2024 о 09:00, про що повідомлено ОСОБА_1 та адвоката.

У судові засідання призначені на 12.03.2024, 27.03.2024, 10.04.2024 та 22.04.2024 ОСОБА_1 та адвокат Філін Е.В. не з`явилися, при цьому адвокатом 21.02.204 та 27.03.2024 було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю у інших судових засідання, а 10.04.2024 клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, адвокат зазначає про незгоду ОСОБА_1 з протоколом, а докази, що містяться у матеріалах справи, не доводять його вини, не є належними та допустимими, оскільки: протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням статті 256 КУпАП, а саме, інспектором були допущені виправлення після складення протоколу у графі, за що відповідальність передбачена, не було зазначено частини статті 130 КУпАП, а після того, як протокол було підписано ОСОБА_1 , інспектором були внесенні додаткові записи в протокол, зазначивши частину першу статті 130 КУпАП; на момент зупинки були відсутні підстав та причин для зупинки транспортного засобу, оскільки надана на адвокатський запит відповідь Вишгородського РУП ГУ НП у Київській області про причину зупинки «Відповідно до рапорту поліцейського транспортний засіб підозріло вів себе на дорозі, а саме то зменшував то збільшував швидкість, у зв`язку з чим було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля, оскільки водій можливо потребував медичної допомоги», на думку адвоката, не свідчить про законність зупинки транспортного засобу, а усі дії працівників поліції вважає незаконними; різниця у температурних показних, при яких було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» 24.12.2024 о 12:40 при температурі повітря 14° С, та відомості отримані на адвокатський запит про те, що температура повітря та відносна вологість повітря 24.12.2023 о 14:00 була температура повітря 0,5°С тепла, відносна вологість повітря 83%, свідчить про значну похибку приладу, що викликає сумнів у правильності показників за результатами тесту; під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не здійснив «Контрольний» забір повітря на газоаналізаторі «Drager Alcotest 6810», а працівники патрульної поліції не мали законних підстав, використовувати технічний засіб газоналізатор «Drager Alcotest 6820» та проводити ним огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , оскільки відповідно до технічної документації об`єкта декларації від 22.11.2018 - не зазначено, який саме газоаналізатор, сертифікат перевірки типу від 05.10.2017 не зазначено, який саме газоаналізатор, а зазначено тип засобу вимірювальної техніки «Газоаналізатори», у зв`язку з чим вважає, що результат газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , не можна визнати допустимим доказом у справі.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без нього та його захисника (адвоката) за наявними у справі матеріалами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одними з таких розпоряджень поліцейського є вимога про зупинку транспортного засобі та пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Законодавством передбачено чіткий порядок проведення огляду особи на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння тому водій (учасник дорожнього руху) зобов`язаний дотримуватися його про що зазначено у постанові Великої Палата Верховного Суду від

30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19.

Згідно із пунктами 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 24.12.2023 о 12:49, після зупинки транспортного засобу, на місці за допомогою алкотестера Drager №6820, результат тесту становить 1,11 ‰. Під час проведення огляду поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , результат обстеження, відеозапис та пояснення свідків долучено до матеріалів справи.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи адвоката, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, а саме дописування частини статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , не змінюють суті пред`явленого останньому вчиненого адміністративного правопорушення, враховуючи диспозицію статті 130 КУпАП та необхідність у правників поліції перевірити інформацію про притягнення особи раніше до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 КУпАП, після чого кваліфікувати дії особи за частиною уже вказаної у протоколі статті КУпАП.

Доводи адвоката про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , суд не бере до уваги, враховуючи що одним із органів державного контролю є Національна поліція і на адвокатський запит, Вишгородське РУП ГУ НП у Київській області надало відповідь щодо причин зупинки, які не суперечать вимогам Закону України «Про національну поліцію». Посилання на постанову Чернівецького апеляційного суду від 08.10.2022 у справі №718/1824/22, суд відхиляє, оскільки в ній йде мова про розгляд справи щодо посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції і предметом розгляду справи є адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, в той час як у справі що розглядається, так само як і у справі №718/1824/22, предметом розгляду є притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП. Окрім того, під час розгляду справи № 718/1824/22 апеляційним судом було встановлено відсутність ознак наркотичного сп`яніння у водія відповідно до наданих поліцейськими відеозаписів, а також не зафіксовано відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснення йому його процесуальних прав та суті його правопорушення. Тобто закриття провадження апеляційним судом у справі №718/1824/22 на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП згідно з постановою від 08.10.2022 (з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення), слід пов`язувати із наявністю інших суттєвих обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема з відсутністю відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, в той час як відсутність підстав для зупинки транспортного засобу поліцейськими відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію», не може слугувати самостійною підставою для закриття провадження у подібних справах.

Доводи адвоката про невідповідність погодних умов та неможливість працівниками патрульної поліції використовувати технічний засіб газоналізатор «Drager Alcotest 6820» і проводити ним огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 оскільки прилад не відповідає технічній документації, суд відхиляє, як такі, що не спростовують обставини події, встановлені судом за матеріалами справи на момент фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи значний показник результату огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і відсутність у ОСОБА_1 щодо цього будь-яких заперечень, а долучені до клопотання копії сертифікатів не спростовують дійсність технічного пристрою, використаного працівниками поліції 24.12.2023. Вказані сертифікати належним чином не завірені та їх походження не встановлено.

Суд зауважує, що на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 під час проходження огляду не заперечував наявність у нього «перегару», зазначивши, що вживав учора алкоголь. При цьому, не заперечуючи вживання алкоголю на передодні та погоджуючись із результатом огляду, не бажав їхати для подальшого медичного обстеження з метою спростування показань алкотестеру про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, застосованого працівниками поліції на місці зупинки. На відеозаписі не зафіксовано будь-яких зауважень ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та зафіксовані на відеозаписі не створюють перешкод суду у встановленні дійсних обставин події.

Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи, викладені адвокатом, який діє в інтересах ОСОБА_1 , у клопотанні про закриття провадження у справі, суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери та власноручно зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення згодою ОСОБА_1 із обставинами, викладеними у протоколі.

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначив, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України. Наявність права керування у особи набуває особливого значення, оскільки від цього може залежати життя як самого водія, так і його близьких, рідних та знайомих. Позбавлення права керування за таких обставин буде мати надмірний характер.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції частини першої статті 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідність брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини (Проніна проти України, № 63566/00, Параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245-253, 280,283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених

статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя О.П. Лукач