П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2024 року о 19 год. 20 хв. на автодорозі М-06, 793 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в крайній лівій смузі різко перестроївся в крайню праву смугу перед транспортним засобом DAF д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий був змушений різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим було створено аварійну обстановку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3, 2.3д Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому розгляд справи проводиться за його відсутності.Захисник Геревич М.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке мотивує наступним.

Вказує, що в протоколі не зазначено суті правопорушення, а саме формулювання адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке повинно точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. Посилається на те, що ч. 5 ст. 122 КУпАП є відсильною нормою, яка відсилає до частини першої частини четвертої статті 122 КУпАП, проте ними не передбачено відповідальності за різке перестроювання в крайню праву смугу, як про це зазначено в протоколі.

Також зазначає про упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , а саме ними не взято до уваги, що ОСОБА_1 не був водієм та не керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 10.02.2024 року о 19 год. 20 хв. на автодорозі М-06, 793 км, а керувала даним транспортним засобом дружина ОСОБА_3 . Вказує, що долученими до справи відеозаписами фактично не підтверджуються ні керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ні порушення ним ПДР України, дані відеозаписи не є належним та допустимим доказом, оскільки не здійснювалися безперервно, на відеозаписі, долученому потерпілим відсутнє зазначення дати, часу та місця здійснення відеозапису.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД №033518 від 10.02.2024 року, наявним в матеріалах справи відеозаписом, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Так, згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , рухаючись трасою Ужгород Мукачево 10.02.2024 року на автомобілі DAF д.н.з. НОМЕР_2 близько 19:00 год., автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово створював аварійну ситуацію у вигляді різкого гальмування, після чого двоє осіб вийшли з даного транспортного засобу та почали погрожувати йому фізичною розправою.

З доданого до матеріалів справи відеозапису не підтверджуються доводи захисника, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , а за кермом була його дружина ОСОБА_3 . З наданого потерпілим ОСОБА_2 відеозапису чітко видно, що після неодноразового різкого перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву смугу та подальшого різкого гальмування аж до повної зупинки, що призводило зупинки та зміни напрямку руху аж до виїзду на узбіччя потерпілим ОСОБА_2 , з водійського місця автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 виходив агресивно налаштований ОСОБА_1 .

Твердження захисника про недопустимість даного відеозапису як доказу у зв`язку з відсутністю зазначення дати, часу та місця відеозйомки суд не бере до уваги, оскільки такий узгоджується з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, та не викликає сумніву щодо дати, часу та місця події, яка на ньому зафіксована.

Диспозиція ч. 5 ст. 122 КУпАП є відсильною та передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно п. 2.3 д ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Порушення працівниками патрульної поліції вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, згідно якого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), а саме невідповідність вказаного в протоколі точним ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, є формальним порушенням, оскільки не вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.122 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду НОМЕР_3 ), мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1445/тисяча чотиристо сорок п`ять/грн.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду НОМЕР_3 ), мешканця АДРЕСА_1 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605/шістсот п`ять/грн. 60 коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко