Справа №: 302/354/24 Провадження № 3/302/172/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 рокусмт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ЗхРУ №148753 від 22.02.2024 року), який надійшов з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Апостолове Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел: НОМЕР_1 , за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2024 року близько 02 год. 15 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з офіцерами прикордонного оперативного-розшукового відділу (з м.д.н.п.) «ІНФОРМАЦІЯ_1» на напрямку 155 прикордонного знаку в межах контрольованого прикордонного району (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_2 , який спільно з громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію у складі групи осіб. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Бобрушко Л.Ю. повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку sms-повідомлень, проте жодних належних документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , так і його захисника, суду не надано. Представником ОСОБА_5 на електронну пошту суду були надіслані письмові заяви, які не підлягали реєстрації, оскільки адвокатом подані всупереч вимог чинного Положення про ЄСІТС, про що надавалася відповідь щодо обов`язкової реєстрації в Електронному кабінеті та, крім того, жодних документальних підтверджень поважності причин неявок в призначені судові засідання з певних об`єктивних причин, суду надано не було. Тому, неявку в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захисника Бобрушко Л.Ю. суд розцінює як умисне затягування розгляду по суті даної справи про адміністративне правопорушення, враховуючи при цьому строк її розгляду, згідно вимог ст.277 КУпАП, протягом доби.

У зв`язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що категорія правопорушення за ст.204-2 КУпАП не відноситься до тієї категорії справ, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

Суд, відповідно до положень статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно статті 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 року №1147 "Про прикордонний режим" постановою установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Також Постановою КМУ №304 визначено межі прикордонної смуги в межах прилеглих до кордону територій селищних та сільських Рад народних депутатів.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 302/354/24, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення знайшла своє повне підтвердження у досліджених судом доказах та підтверджується у їх взаємозв`язку, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 148753 від 22.02.2024, зі змісту якого вбачається, що 22 лютого 2024 року близько о 02 год. 15 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з офіцерами прикордонного оперативного-розшукового відділу (з м.д.н.п. ІНФОРМАЦІЯ_1) на напрямку 155 прикордонного знаку в межах контрольованого прикордонного району (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_2 , який спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, у складі групи осіб (а.с.1);

- протоколом про адміністративне затримання від 22.02.2024 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомлений, будь-яких зауважень не мав (а.с.4);

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення документів від 22.02.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_2 вилучені наступні речі: мобільний телефон марки «Самсунг», паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.03.2015 року та які передані для тимчасового зберігання начальнику ВІПС та з вказаним протоколом особистого огляду ОСОБА_2 ознайомлений, копію протоколу отримав, згідно наявного у протоколі підпису та будь-яких зауважень не подав (а.с.5);

- рапортом заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) ОСОБА_6 від 22.02.2024 року та згідно якого лейтенант ОСОБА_7 в період з 22-00 год. 21.02.2024 року по 06-00 год. 22.02.2024 виконував обов`язки старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль». Близько 02-15 год. 22.02.2024 року спільно з офіцерами ПОРВ (з м.д.н.п. ІНФОРМАЦІЯ_1 ), офіцерами ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 в рамках проведення оперативно-профілактичних заходів, на околиці населеного пункту смт.Міжгір`я на напрямку 155 п/зн було виявлено трьох громадян України, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які в ході опитування нервували та не змогли вказати чітку мету прибуття в контрольований прикордонний район. Даних осіб було запрошено для проведення фільтраційно-перевірочних заходів, в ході проведення яких гр. України ОСОБА_3 зізнався, що мав намір незаконно перетнути державний кордон у зв`язку з пошуком кращих умов життя та складним фінансовим становищем. В подальшому на затриманих осіб було складено адміністративний протокол за ч.2 ст.204-1 КУпАП та поміщено в СП «Солотвино» для з`ясування всіх обставин правопорушення та з метою пошуку осіб, можливо причетних

до протиправної діяльності (а.с.6);

Зазначені докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, обставин, які б свідчили про порушення при їх збиранні під час розгляду справи не встановлено, будь-які зауваження ОСОБА_2 у досліджених судом документах, відсутні, копій скарг на неправомірні дії працівників прикордонної служби та відповіді на ці скарги, матеріали справи не містять, а тому вивчивши у своїй сукупності вищезазначені докази, які були предметом дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вказані докази підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог статей 9 та 12 Закону України «Про державний кордон України» та його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП

За таких обставин, дослідивши у повному обсязі докази, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, яке виразилося у спробі перетину, групою осіб, Державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України.

За вчинення правопорушення за частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин щодо ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 не працює, не навчається, регулярний дохід та джерело прибутку у нього відсутні, стійкі соціальні зв`язки у ОСОБА_2 відсутні: не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, непрацездатні особи на його утриманні не перебувають, оскільки ОСОБА_2 жодних відповідних документів на підтвердження вказаних обставин не подано, а також приймаючи до уваги відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає необхідним та достатнім, з метою виховання особи та попередження вчинення ним нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, як вбачається з протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.02.2024 року, у ОСОБА_2 було вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.03.2015 року, які зберігаються у начальника ВІПС (а.с.5), та які суд вважає за необхідне повернути володільцю ОСОБА_2 після набрання даною постановою законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 204-1 ч.2, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що відповідає сумі - 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: ГУК у Зак.обл. / Міжгірська тг / 210811002, код ЄДРПОУ - 37975895, рахунок № UA0007423, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Вилучені у ОСОБА_2 речі, згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.02.2024 року (а.с.5), а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.03.2015 року - повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після набрання даною постановою законної сили.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО