Справа № 147/711/24
Провадження № 3/147/243/24
П О С Т А Н О В А

07 травня 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №030706 від 05.05.2024 встановлено, що 05.05.2024 близько 22 год 20 хв за адресою с. Китайгород, вул. Зарічна, мати ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина ОСОБА_2 , а саме: допустила до керування т/з.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До матеріалів справи додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №030706 від 05.05.2024;

- пояснення ОСОБА_1 від 05.05.2024.

Судове засідання призначено на 11:00 годину 07 травня 2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин.

Суд, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Згідно із положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про часі місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що враховується в конкретній справі. У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності(у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час підготовки справи до розгляду судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить порушення вимог ст.256 КУпАП.

Так, частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ст. 184 КУпАП є бланкетною та відсилає до інших нормативних актів (законів), відповідно до яких на кожного із батьків або осіб, які їх замінюють, покладена відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством.

Варто зазначити, що стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, так батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах дії чи бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням для неповнолітніх дітей належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №030706 від 05.05.2024 встановлено, що 05.05.2024 близько 22 год 20 хв за адресою АДРЕСА_2 , мати ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина ОСОБА_2 , а саме: допустила до керування т/з.

Однак у протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , згідно із диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 05.05.2024 близько 22 год 20 хв за адресою с. Китайгород, вул. Зарічна.

У адміністративних матеріалах відсутні достатні докази того, що громадянка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , адже суду не надано свідоцтва про народження.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо свідків та їхні пояснення не долучені до матеріалів справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Так, у пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Виходячи зі змісту закону провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Усунути зазначену неповноту і неправильність, допущенні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у судовому засіданні неможливо, тому матеріал підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись статтями 245, 278, 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністативної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, повернути до ВП №2 Гайсинського районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко