ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/12189/23

Провадження № 3/712/45/24

15 квітня 2024 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Бащенко С.М., за участю ОСОБА_1 , адвоката Ткачука-Коваленка О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Королькова М.А., який представляє інтереси ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відомості про ідентифікаційний номер відсутні,

у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. ст.130 ч .1, 124 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №519978 від 01.11.2023 року: ОСОБА_1 , 01.11.2023 року о 00-08 год. в м. Черкаси по вул. Канівська, 5, керуючи автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бардюрний камінь та електроопору, пошкодив паркан гр. ОСОБА_3 , чим порушив п.2.3б,12.1 ПДР України. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, пошкоджено майно ЧЕЛУАШ та приватне майно гр. ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №625541 від 01.11.2023 року: ОСОБА_1 01.11.2023 року о 00 год. 08 хв. в м. Черкаси, по вул. Канівська, 5, керував автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор 468780, 472004, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 01.11.2023 року він не керував автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом перебував ОСОБА_2 . Просить закрити провадження у справі за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Адвокат Ткачук-Коваленко О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що автомобіль Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 належить йому. 01.11.2023 року він разом із ОСОБА_1 вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_1 йому повідомив, що треба поїхати на причал, на що він відповів, що після вживання спиртних напоїв він за кермо автомобіля не сяде. ОСОБА_1 сам взяв ключи від автомобіля і сів за кермо автомобіля. Він поїхав з ОСОБА_1 . Він пам`ятає момент як сів до машини, а потім відразу пам`ятає швидку допомогу. За кермом автомобіля він не знаходився. Чи був він у той день батьків Дениса Малова він не пам`ятає. Чи вживав спиртні напої ОСОБА_1 він не пам`ятає.

Адвокат Корольков М.А., який представляє інтереси ОСОБА_2 в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 31.10.2023 року його запросив ОСОБА_1 зробити електрику в гаражі. Приблизно в обід з`явився ОСОБА_5 , вони жарили шашлик, його запросили куштувати шашлик. Всі разом вживали спиртні напої, випили три пляшки коньяку. Близько 18 години він пішов додому.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , доводи адвоката Ткачук-Коваленка О.В., адвоката Королькова М.А., дослідивши адміністративні протоколи та додані до них матеріали, висновок експерта №СЕ-19/124-24/857-БД від 29.03.2024 року, суддя прийшов до наступних висновків.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»). Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП; порушення вимог п. 12.1 ПДР України, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, порушення вимог п. 2.3б ПДР, відповідно до яких водій для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

З аналізу наведених норм слідує, що для притягнення особи у вчиненні зазначених правопорушень необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП ).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення крім іншого зазначається, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали адміністративної справи та надані працівниками поліції відеоматеріали з бодікамер працівників поліції, переглянуті в судовому засіданні не містять даних, що беззаперечно підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, та що саме він не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бардюрний камінь та електроопору, пошкодив паркан гр. ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/857-БД від 29.03.2024 року: Генетичні ознаки клітин крові, виявленої на подушці безпеки водія «Висновок експертного дослідження від 05.03.2024 № ЕД-19-24/12220-БД ДНДЕКЦ МВС), збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові, виявленої на подушці безпеки та зразку букального епітелію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 2,78 х 10 -31 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,6 х 10 30 осіб.

Походження клітин крові, виявленої на подушці безпеки (Висновок експертного дослідження від 05.03.2024 № ЕД-19-24/12220-БД ДНДЕКЦ МВС) від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , крім того, відповідно до висновку експертизи № СЕ-19/124-24/857-БД від 29 березня 2024 року, також не підтверджується, що ОСОБА_1 під час ДТП знаходився за кермом транспортного засобу, що виключає подію і склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях складу і події адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси С.М.Бащенко