Справа № 3/593/184/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2024 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., за участі захисника Сливінського О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, який здійснює свою підприємницьку дільність в магазині ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Старшим дільничним офіцером поліції Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області Миськів Василем Борисовичем 22 лютого 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 366258, з якого видно, що 22 лютого 2024 року, близько 10 год., ОСОБА_1 , будучи ФОП власником магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив продаж ОСОБА_3 50грамів спиртосуміші за ціною 7гривень без дозвільних на це документів- ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України '' Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального''. Дії ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав, подав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні та пояснив, що він хоч є приватним підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині '' ОСОБА_2 '', однак він не має ліцензії на реалізацію алкогольних напоїв , а тому реалізацією алкоголю не займається. Ні 22 лютого 2024 року, ні іншого дня він не продавав ні Даниліву, ні іншим особам алкогольних напоїв. Все, що зазначено у протоколі, не відповідає дійсності, бо він реалізацією алкогольних напоїв не займається. А так як в матеріалах справи відсутні докази його вини, тому просив провадження по справі закрити.

Будучи присутнім в судовому засіданні, захисник Сливінський О.В. підтримав подане клопотання та просив закрити провадження у справі з підстав, зазначених у ньому, пояснив, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнає, запевняє, що він ОСОБА_3 алкогольних напоїв не продавав, оскільки немає ліцензії на здійснення реалізації алкоголю та у належному йому магазині-кафетерії алкогольних напоїв немає. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки фактично реалізації спиртних напоїв він не проводив. Просив суд при розгляді даної адміністративної справи врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, оскільки у нього не було вилучено грошових коштів, за які він нібито реалізував ОСОБА_3 вказаний алкогольний напій, та до матеріалів справи не долучено пояснення свідків-очевидців, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 фактично продав ОСОБА_3 50г. алкоголю. І хоч із його магазину було вилучено 0.5 літра рідини, яку він використовував в магазині виключно для технічних потреб, однак до протоколу не долучено висновку проведеної експертизи, який би свідчив про те, що вказана рідина є алкогольним напоєм для реалізації якої потрібна ліцензія. Просив суд врахувати, що працівниками поліції не проведено допиту свідків та не долучено їх письмових пояснень до складеного протоколу, не представлено у якості доказу відеозапис вказаного правопорушення, тобто не представлено доказів, які би свідчили, що сам факт купівлі-продажу відбувся і що реалізовано було саме алкогольний напій для реалізації якого потрібний спеціальний дозвіл. Враховуючи зазначене, просив не накладати на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити.

Суд, ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього документами, взявши до уваги пояснення особи, щодо якої розглядається адміністративна справа та його захисника, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення (проступок) це - протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені ст. 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 статті 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

І хоч із складеного ст. ДОП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ ГУНП 22 лютого 2024 року протоколу серії ВАД № 366258 про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 фактично являється приватним підприємцем, що ним та його захисником і не заперечувалося у судовому засіданні, однак ні складеним протоколом, ні долученими до нього доказами не доведено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, не визнав, просив провадження по справі закрити, оскільки він алкогольного напою не реалізовував та просив критично віднестись до долучених до протоколу письмових пояснень ОСОБА_3 , оскільки останній його оговорює, а інші докази окрім його свідчень відсутні.

Із оглянутого в судовому засіданні протоколу, складеного 22 лютого 2024 року, видно, що ОСОБА_1 під час складання протоколу своєї вини також не визнавав та дав працівникам поліції такі ж пояснення, які були ним написані на окремому аркуші та про що він також особисто зазначив і у складеному щодо нього протоколі. Вказані пояснення є ідентичними, які він дав суду особисто у судовому засіданні.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд звертає увагу на те, що долучене до матеріалів справи письмове пояснення ОСОБА_3 про те, що він за 7 гривень придбав у магазині ''Оленка'' 50 гр. горілки, не заслуговує на увагу, оскільки у складеному протоколі про адмінправопорушення у графі свідки стоїть прочерк, тобто свідків вказаного правопорушення немає. Крім цього, із вказаному магазині Оленка, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , у складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, не було виявлено та вилучено алкогольних напоїв, про що також вказано у складеному протоколі за виключенням 0.5 літра прозорої рідини у пластиковій пляшці із написом ''АQUA FRUIT'', по якій експертиза не проводилася.

Тобто суд звертає увагу на те, що до протоколу у якості доказу не долучено висновку експерта, який би свідчив про те, що вилучена у магазині 0.5 л. рідини є саме алкогольним напоєм на реалізацію якого потрібна спеціальна ліцензія.

Крім цього, працівниками поліції у якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не проведено допиту свідків-очевидців вказаних подій та до протоколу не долучено їх письмові пояснення, а також у якості доказу до протоколу не долучено відеофайлів вказаного правопорушення, які би свідчили про підставність складеного працівником поліції протоколу, не вилучено грошові кошти, за які здійснювалась реалізація алкогольного напою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що особою, яка склала адмінпротокол, не зафіксовано та суду не надано доказів самого факту здійснення реалізації ОСОБА_1 22 лютого 2024 року спиртних напоїв без наявності у нього на це дозвільних документів, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що матеріали, які надійшли до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

А так як особою, яка склала адміністративний протокол, не зафіксовано та суду не надано належних доказів самого факту реалізації ОСОБА_1 22 лютого 2024 року алкогольного напою на реалізацію якого потрібні спеціальні дозвільні документи, тому суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши протокол серії ВАД № 366258 про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2024 року, а також, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про реалізацію ним алкогольного напою, тобто судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного правопорушення.

Згідно із ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізуються.

А так як провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП судом закрито, тому вилучену із його магазину 0.5 літра рідини, яка знаходилася у пластиковій пляшці із написом ''АQUA FRUIT'', йому слід повернути.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Вилучену 22 лютого 2024 року із магазину ''Оленка'' : 0.5 літра рідини, яка знаходилася у пластиковій пляшці із написом ''АQUA FRUIT'', яка згідно квитанції № 120 знаходиться у камері зберігання речових доказів - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.