ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2072/23 Номер провадження 33/814/635/24Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 05 червня 2023 року, близько 15 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 та після скоєння ДТП з його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на алкотест Драгер 6810, в присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Кузьмін Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження закрити в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП не підтверджено матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №015489 від 05.06.2023 за ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

роздруківка з алкотестеру Драгер, з результатом продуття 2,75%,

пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та водія ОСОБА_1 ,

акт огляду водія на стан сп`яніння, направлення водія до медичного закладу,

відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в ході розгляду апеляційної скарги.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2.10є ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.

За нормативним визначенням ст. 130 ч. 4 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів, патруль поліції прибув на виклик на місце скоєння ДТП.

Під час спілкування з учасниками пригоди, було встановлено, що автомобіль Mercedes Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 зачепив припаркований автомобіль Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав йому механічних ушкоджень

Факт скоєння ДТП ОСОБА_1 не заперечував.

В подальшому, на питання поліцейського «Чи вживав він сьогодні спиртні напої?», ОСОБА_1 відповів «Так», а на уточнююче питання «До чи після ДТП ?», відповів «Після» (17:10 год.), на що працівник поліції повідомив, що за вживання спиртних напоїв після ДТП, до оформлення матеріалів пригоди також передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З метою підтвердження перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Після продуття алкотестеру Драгер, результат виявився позитивним -2,75%.

Підтвердження перебування водія в стані алкогольного сп`яніння після скоєної ним дорожньої пригоди стали підставою для складання протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, на підставі зазначеного протоколу його було притягнуто до відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наявність в діях правопорушника складу адміністративного проступку за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а зводяться до вказівки про відсутність доказів вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП.

Відхиляючи вказані твердження, апеляційний суд звертає увагу, що факт вживання алкогольних напоїв водій ОСОБА_1 неодноразово підтвердив як під час спілкування з поліцейськими, так і в особистих поясненнях, зазначаючи при цьому, що після пригоди він поспілкувався з власником пошкодженого авто та дійшовши домовленості про відшкодування шкоди, розуміючи, що на цьому їх конфлікт вичерпано, почав вживати алкогольні напої в компанії своїх приятелів.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна