ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2175/24

провадження № 3/0285/1795/24

18 квітня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал який надійшов

від військової частини НОМЕР_1

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

та проживає по місцю розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 ,

військовослужбовця призваного по мобілізаціївійськової частини НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Так, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, 27.03.2024 близько 23 год, в умовах особливого періоду, на території військової частини, виконував службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє й по даний час.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

даними протоколу про військове адміністративне правопорушення А4699 №59 від 28.03.2024, що складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП;

висновком щодо результатів огляду на стан сп`яніння №460 від 28.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,17 ‰);

поясненнями інших військовослужбовців тієї ж частини, де проходить службу ОСОБА_1 в яких вони підтвердили факт виявлення останнього на території частини під час несення військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння та проведення медичного огляду під час якого встановлений стан сп`яніння останнього;

копією військового квитка та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до яких ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 ;

службовою характеристикою ОСОБА_1 ;

даними рапорту командира 52 запасної роти в/ч НОМЕР_1 .

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду (воєнного стану), є найбільш тяжким правопорушенням, яке обумовлене ступенем суспільної небезпеки громадян.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення; дані про особу ОСОБА_1 , який на шлях виправлення не стає та продовжує вчиняти правопорушення; принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке має бути адекватним характеру вчинених дій, та приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні поведінки винної особи та відповідального ставлення до своїх вчинків і їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин