Справа № 401/751/24
Провадження № 3/401/321/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Атмосфера», РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №460/12/11-28-07-07-12 від 19 березня 2024 року, головним державним інспектором Олександрійського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Кіровоградській області Колодою Вікторією Іванівною при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Атмосфера» встановлено порушення директором ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку: вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п.5, п.7, п.21 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153.

Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, п.5 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за № 85/4306, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся , на загальну суму 1 278 682 грн у тому числі:

за 2017 рік в сумі 10 561 грн:

за 2018 рік є сумі 867 852грн, у тому числі за: півріччя 2018 року у сумі 867 852 грн. 3 квартали 2018 року в сумі 867 852грн. за 2018 рік в сумі 867 852грн;

за 2019 рік в сумі 34 608грн; у тому числі за: 1 квартал 2019 року в сумі 4 608грн, за півріччя 2019 року в сумі 4 608грн 3 квартали 2019 року в сумі 16 608 грн, за 2019 рік в сумі 34 608грн;

за 2020 рік в сумі 149661 грн, у тому числі за: 1 квартал 2020 року в сумі 19 719грн, за півріччя 2020 року в сумі 38 178грн. 3 квартали 2020 року в сумі 86 661грн, за 2020 рік в сумі 149 661грн;

за 2021 рік в сумі 72 000 грн, у тому числі за: 1 квартал 2021 року в сумі 18 000 грн, півріччя 2021 року в сумі 36 000грн. 3 квартали 2021 року в сумі 54 000грн, за 2021 рік в сумі 72 000грн;

за 2022 6 сумі 72 000грн, у тому числі за: 1 квартал 2022 року в сумі 18 000грн, півріччя 2022 року в сумі 36 000грн. 3 квартали 2022 року в сумі 54 000 грн, за 2022 рік в сумі 72 000грн;

за 2023 рік в сумі 72 000 гривень.

Вказаним порушено п.44.1 ст. 44 п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010p. N? 2755 - VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість є сумі 803 072 грн, у т. ч.:

за вересень 2017 року на суму ПДВ 1272,00 грн,

за червень 2018 року на суму ПДВ 266667 грн,

за серпень 2018 року на суму ПДВ 41518 грн,

за жовтень 2018 року на суму ПДВ 306026 грн,

за лютий 2019 року на суму ПДВ 43749 грн,

за березень 2019 року на суму ПДВ 35937 грн,

за квітень 2019 року на суму ПДВ 107903 гривень;

за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.(а.с.1)

ОСОБА_1 направив до суду письмове клопотання, яким вважає складений відносно нього органами ДПС протокол необґрунтованим, безпідставним у зв`язку з відсутністю в його діях або бездіяльності події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

ТОВ «АТМОСФЕРА» має інший індивідуальний податковий номер, ніж зазначено у Протоколі 78. Зазначений посадовою особою органу ДПС у Протоколі номер є кодом з ЄДРПОУ.

19 березня 2024 року о 15:35 год., а саме, в день, час та місці вручення ОСОБА_1 акту перевірки №2238/11-28-07-07/ НОМЕР_2 ОСОБА_1 не вчиняв i не міг вчинити будь-якого адміністративного правопорушення.

У Протоколі та в акті перевірки відсутні дані про вчинення ним будь-якого адміністративного правопорушення 19 березня 2024 року о 15:35 год.

Акт перевірки №2238/11-28-07-07/31252445 від 19.03.2024р. підписаний із застереженням про наявність заперечень щодо нього.

ТОВ «АТМОСФЕРА» не погодилося з цими порушеннями та подало до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області свої письмові заперечення. Останній відповіді на заперечення до теперішнього часу не надав та податкових повідомлень-рішень не прийняв.

Якщо ГУ ДПС у Кіровоградській області надасть відповідь на заперечення, прийме податкові повідомлення-рішення, то беззаперечно ТОВ «АТМОСФЕРА» буде їх оскаржувати в адміністративному та судовому порядку.

Відповідно, до набрання законної сили судовими рішеннями за позовами ТОВ «АТМОСФЕРА» про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, Протокол посадової особи органу ДПС, не може бути беззаперечним доказом наявності в його діях чи бездіяльності ознак будь-якого адміністративного правопорушення.

Висновки Акту перевірки №2238/11-28-07-07/31252445 від 19.03. 2024р., перенесені до посадовою особою органу ДПС до Протоколу, ґрунтуються на суб?єктивних припущеннях, а саме, що нібито договірні та господарські взаємовідносини між ТОВ «АТМОСФЕРА» та деякими його контрагентами мали нереальний характер, а тому, останнє буцімто занизило податок на прибуток та податок на додану вартість.

З погляду на наведене, звертає увагу суду на те, що органи ДПС України та їх посадові особи не наділені законним правом визнавати в позасудовому порядку правочини недійсними (нереальними).

Отже, посадова особа органу ДПС, приходячи до висновків про порушення, які не ґрунтуються на законі, діяла та діє всупереч приписам норм прямої дії - ст. 19 Конституції України, цивільного, господарського та податкового законодавства.

Відповідно, бездоказове твердження особи органу ДПС, не є належними і достатніми притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим клопоче перед судом про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях/бездіяльності події адміністративного правопорушення. (а.с.26-30)

Дослідивши письмові матеріли справи, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до змісту п.86.1.ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.

Разом з тим, згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України). Як випливає зі змісту наведеної норми, у разі виявлення під час проведення податкових перевірок будь-яких порушень правил ведення податкового обліку контролюючий орган (зокрема, орган державної податкової служби) зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, що залишилася невідображеною платником податків через виявлені порушення, незалежно від причин таких порушень. Реалізація обов`язку контролюючого органу щодо визначення платникові податків відповідних грошових зобов`язань відбувається шляхом вручення (надсилання) платникові податків податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Наведені норми статей 54 та 58 Податкового кодексу України є імперативними. Тому контролюючий орган зобов`язаний надіслати платникові податків податкове повідомлення-рішення в будь-якому разі, коли виявлені порушення норм податкового та іншого законодавства, що контролюється відповідним органом. В матеріалах справи відсутні будь-які повідомлення-рішення, надіслані платникові податку по результатам проведеної перевірки, які б свідчили про реалізацію обов`язку контролюючого органу щодо визначення платникові податків відповідних грошових зобов`язань.

Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України). З аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V Податкового кодексу України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити. Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку. Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.

Суд згідно з приписами статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене, враховуючи, що відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, слід констатувати відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Атмосфера», за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина