Справа № 282/341/24
Провадження № 3/282/225/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Тещенка М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого директором Новочорторийського будинку культури,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2024 року о 09 годині 50 хвилин по вул.Мічуріна в с.Нова Чортория Житомирського району, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-21043 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що алкоголю в той день не вживав, а вживав напередодні. Так, зранку 26.02.2024 староста села попросила під`їхати автомобілем із причіпом до бомбосховища. По дорозі був зупинений працівниками поліції за причіп (не працювали повороти та стопи). Під час спілкування, останні вказали про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. Тоді він погодився пройти зазначений огляд на місці зупинки транспортного засобу, після чого стали чекати інший екіпаж. В подальшому, працівник поліції повідомив про те, що щоб не їхати до смт.Любар для проходження відповідного огляду, він може відмовитися від нього, що він і зробив. Вказана ситуація у нього була вперше в житті, а тому він не знав як себе у ній поводити. По постанові про накладення адміністративного стягнення штраф в сумі 510грн. він сплатив. Також доповнив, що вказані у протоколі події відбувались в один і той же день за його участю після того як працівники поліції зупинили його автомобіль.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Тещенко М.М. в судовому засіданні підтримав свою позицію викладену у письмових клопотаннях про закриття провадження у справі та просив їх задовольнити з підстав викладених у них.

В судовому засіданні поліцейський СРПП ОСОБА_2 пояснив, що 26.02.2024 перебуваючи на чергуванні та здійснювали патрулювання території, що перебуває під юрисдикцією Відділення поліції №1 Житомирського РУП. Точної дати не пам`ятає зупинили автомобіль ВАЗ через те, що на його причепі не горіли стопи та повороти. Під час передачі документів у водія ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук). Пояснили йому, що він може пройти освідування на місці зупинки чи в лікувальному закладі і він в подальшому відмовився та повідомив, що вживав алкоголь напередодні ввечері. На місці зупинки з ними був ще працівник поліції ОСОБА_3 . Прилад Драгер знаходився в іншого екіпажу, тому коли водій погодився пройти освідування зателефонували колегам, щоб ті привезли даний прилад. Однак, оскільки водій під час розмови із ним та роз`яснення йому його права як пройти освідування так і відмовитись від нього відповідно до п.2.5 ПДР України відмовився, а відтак і необхідність доставки приладу Драгер, відпала. Чому відключалась відео зйомка сказати не може, а його колега під час цього був у службовому авто. Інший екіпаж не приїжджав. Колега під час вимкнення відео був у службовому автомобілі. Також вказав, що під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 натякав на вирішення питання без складання останніх, на що вони роз`яснили йому, що за це настає кримінальна відповідальність, після чого більше натяків не було.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що в лютому 2024 року точної дати не пам`ятає під час патрулювання в с.Н.Чортория Житомирського району було виявлено автомобіль ВАЗ 2104 під керуванням ОСОБА_1 причиною зупинки була несправність світлових приборів на причепі (не світились повороти та стопи). Після зупинки у водія було виявлено ста сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук) та запропоновано пройти освідування, але водій спочатку вагався, і він викликав інший екіпаж поліції, щоб ті привезли прилад Драгер. Однак, згодом водій відмовився проходити освідування, а відтак було складено адміністративний протокол. Другий екіпаж поліції не приїжджав, так як водій відмовився від проходження освідування і він їм зателефонував, щоб ті не їхали. У них була 1-на Бодікамера та він не пам`ятає чи складав якісь адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 . Пройшло приблизно 5 хвили коли він телефонував іншому екіпажу. На камеру він можливо й не повідомляв, що з метою економії заряду батареї, останню вимикали. Він сидів автомобілі, коли відео на камері відключалося, а водій спілкувався з колегою про що не знає. Згодом ОСОБА_1 відмовився від освідування. тиску на нього ніхто не чинив. Також доповнив, що водій здається пропонував грошові кошти, щоб уникнути відповідальності, але вони йому роз`яснили, що це незаконно. Колега ОСОБА_4 відстороняв водія від керування транспортного засобу і можливо це відображено на відеозаписі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, працівників поліції, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності.

Незважаючи на часткове невизнання вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, його вина підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №400106 від 26.02.2024 року складеним поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області старшим сержантом поліції Гончаруком В.П. про те, що 26 лютого 2024 року о 09 годині 50 хвилин по вул.Мічуріна в с.Нова Чортория Житомирського району, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-21043 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу, але таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №313781 від 26.02.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що він, 26.02.2024 року о 09-50 год. В с. Нова Чортория вул.. мічуріна Житомирського району Житомирської області керував т/з та буксирував причіп н.з. НОМЕР_2 , який був не підключений під час зупинки т/з не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 б, 31.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., який як зазначив в судовому засіданні він сплатив, отже визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення.

Так, ч.ч. 1, 2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч.3 ст.35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

З дослідженого відеозапису з місця події, вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 послугувало те, що останній керував автомобілем марки ВАЗ-21043 державний номер НОМЕР_1 та буксирував причіп н.з. НОМЕР_2 , який був не підключений під час зупинки т/з не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням ПДР України, на чому наголосив працівник поліції, тобто зупинка автомобіля не була безпідставною.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується ДВД - диском з п`ятьма відеозаписами подій, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, яким встановлено, що він відображає майже повний перебіг подій (за виключенням того часу про який вказує захисник ОСОБА_5 ) оформлення адміністративних матеріалів. Однак, на першому відеозапису працівник поліції пропонує пройти освідування на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, а водій у період часу 15:15 пропонує працівнику поліції 1000 грн. щоб не складали відносно нього адмінпротокол. На другому відеозапису працівник поліції пояснює ОСОБА_1 , що він може пройти або відмовитись від проходження освідування на стан сп`яніння бо це його право, а також роз`яснює наслідки відмови від проходження такого освідування, де водій погоджувався на огляд, однак, на третьому відеозаписі працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 причину зупинки та знову пропонують пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарні, але водій відмовився від проходження такого освідування, що зафіксовано на відео з 15:26 по 15:28 хв. На четвертому відеозаписі на 15:32хв. ОСОБА_1 підтверджує, що він відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. На п`ятому відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції зачитав ОСОБА_1 постанову та протокол про адміністративні правопорушення та запитав чи все вірно, запитавши чи буде він надавати пояснення. І на цьому ж відео на 16:05:55 хв. зафіксовано як працівник поліції відстороняє водія від керування транспортним засобом.

При прийнятті рішення по даній справі суд керується наступним.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Пунктами 2 та 3 розділу І цієї Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в т.ч. за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на такий стан в інших закладах забороняється.

Згідно п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №400106 від 26.02.2024 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст.254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п.8 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і є предметом судової перевірки у даній справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №400106 від 26.02.2024 року за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення, у даному випадку також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан сп`яніння), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Згідно абзацу 2 пункту 5 Інструкції № 1395 складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені зокрема, ст. 130 КУпАП, покладається на поліцейських.

Отже, як зазначалось раніше, протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку складений поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області старшим сержантом поліції Гончаруком В.П., тобто уповноваженою на складання таких протоколів посадовою особою.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також не заслуговують на увагу, як помилкові, доводи сторони захисту про те, що наданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є належним доказом, оскільки здійснений з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на те, що він не є безперервним.

Тлумачення положень ч.2 ст.266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч.1 ст.130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Так, вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо обов`язкового зазначення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), викладені у частині 3 статті 283 КУпАП щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не до протоколу про таке правопорушення.

А відсутність безперервності наданого запису, спростовуються тим, що відеофайли, що містяться на наданому доказі (двд-диску), кожен, починається в одному файлі, після чого продовжується у іншому з того ж самого часу, за виключенням часу з 15:21:43 по 15:25:25, що на думку суду суттєво на суть вчиненого правопорушення не впливає. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що події відображені на відеозапису дійсно відбувались в один день, за його участі та участі працівників поліції, після зупинки його автомобіля.

Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає наданий диск в частині фіксації на ньому саме відеозапису який зафіксований у 5-ти відео файлах - належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданому працівниками поліції.

За таких обставин, дії поліцейських щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідають положенням ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, тому твердження захисника про те, що поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 №1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №400106 від 26.02.2024 року міститься відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена з протоколом та поставила свій підпис, однак не надав пояснень, і це також зафіксовано на відеозаписах наявних в матеріалах справи.

Та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Щодо доводів захисника про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, то суд зазначає наступне.

Статтями 260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення), ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, оскільки ст.130 ч.1 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відстороняти від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння.

З аналізу ч.1 ст.266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адмінінстративне правпорушення вбачається, що водій був відсторонена від керування транспортним засобом з незначним (на думку суду) дотриманням порядку передбаченого ч.1 ст.266 КУпАП (оскільки, після складення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_2 вказав, що водій відстороняється від керування транспортного засобу). Однак, слід зазначити, що вказані обставини не є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення нею п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищенаведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

Захисник також обґрунтовує свої доводи з посиланням на правові позиції КАС ВС. Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту не аналізуються та не приймаються, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не впливають, а розцінюються судом як спосіб захисту.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються обставини вчинення адміністративного правопорушення, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, особу винного, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та можливих інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння та ігноруючи вимоги закону відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Надані стороною захисту письмові докази, які характеризують ОСОБА_1 з позитивної сторони та щодо сімейних обставин (хвороба дружини) не дають суду підстав для звільнення останнього від відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №400106 від 26.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 .

Законом України №1231-ІХ від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.130 КУпАП, якими посилено відповідальність за порушення, допущені вказаною нормою Закону.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП Україниу виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.9, 7, 40-1, 130 ч.1, 245, 251, 277, 280, 282, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на р/рахунок №UA0006001, одержувач ГУК у Житомирській області/Житомирська область, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), , код доходу 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови проголошено о 12 год. 45 хв. 18.04.2024.

Суддя Вальчук В. В.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.