КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2347/2024
справа №756/1235/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 4 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною за частиною 4 статті 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьмиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600,00 грн, з конфіскацією предметів торгівлі.

Предмети торгівлі, які вилучені згідно двох протоколів огляду, виявлення та вилучення від 23 січня 2024 року вирішено конфіскувати та знищити.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою, 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 через суд першої інстанції подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що про існування оскаржуваної постанови скаржниця дізналась 29 лютого 2024 року після блокування її карткового рахунку за постановою державного виконавця на підставі постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року у справі №756/1235/24. Вказує, що судом не повідомлено скаржницю про дату, час і місце розгляду справи, копію оскаржуваної постанови в установленому законом порядку не направлено, у зв`язку із чим була позбавлена доступу до правосуддя.

Зазначає, що на сайті ЄДРСР постанова від 08 лютого 2024 року оприлюднена 19 лютого 2024 року.

Вказує, що за таких обставин була позбавлена можливості вчасно підготувати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Просить поновити строк на оскарження на постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року у зв`язку із пропуском такого строку з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи та матеріали клопотання про поновлення процесуального строку, апеляційний суд не убачає у наведених скаржником доводах поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Згідно із частиною 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року. При цьому апеляційну скаргу не подано.

З матеріалів справи установлено, що 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №277492, з якого убачається, що ОСОБА_1 власноручно розписалась про те, що до її відома доведено, що розгляд справи відбуватиметься в Оболонському районного суду міста Києва та про те, що їй вручено 23 січня 2024 року другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що до такого додається в тому числі пояснення ОСОБА_1 , викладені на окремому аркуші.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 від 23 січня 2024 року, з яких убачається, що остання власноручно розписалась про те, що напише в пояснення є вірним та нею прочитано, пояснення містять підпис скаржниці та власне прізвище, ініціали відтворення ОСОБА_1 особисто.

В протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях ОСОБА_1 вказано номер телефону останньої: НОМЕР_1 . На вказаний номер телефону судом першої інстанції направлено судову повістку за допомогою застосунку Viber із текстом повідомлення, яке містить інформацію про місце, дату, час проведення судового засідання у справі №756/1235/24, призначене на 08 лютого 2024 року о 14 год. 30 хв. Довідку доставлено 31 січня 2024 року о 12:56:35 (а.с.14).

08 лютого 2024 року Оболонським районним судом міста Києва прийнято оскаржувану постанову. Зі змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Чинним законодавством регламентовано строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а саме передбачено надання десятиденного процесуального строку на вчинення дії щодо оскарження постанови суду з дня винесення такої постанови.

Відтак, строк на апеляційне оскарження Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року закінчується 17 лютого 2024 року (субота).

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що "При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

В своїх доводах щодо поновлення процесуального строку ОСОБА_1 вказує, що про існування оскаржуваної постанови скаржниця дізналась 29 лютого 2024 року після блокування її карткового рахунку за постановою державного виконавця на підставі постанови у справі №756/1235/24 та зазначає, що на сайті ЄДРСР постанова оприлюднена 19 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції та подані 04 квітня 2024 року, тобто через більше ніж 30 днів з дня, коли скаржниця дізналась про існування оскаржуваної постанови.

В клопотанні скаржниця вказує, що строк пропущено з поважних причини, однак скаржницею не надано доказів та не наведено обґрунтування наявності об`єктивних перешкод (таких, що не залежать від скаржника), які б об`єктивно унеможливлювали процес реалізації права на оскарження постанови суду у строк, визначений законом, в тому числі і з дати, коли скаржниця дізналась про існування оскаржуваної постанови.

Відтак, з огляду на наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року слід відмовити, а апеляційну скаргу разом із вказаним клопотанням відповідно до вимог статті 294 КУпАП повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанови Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду повернути особі, яка її подає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук