Єдиний унікальний номер судової справи: 486/908/23 Головуючий у місцевому судді: Савін О.І.
Номер провадження:22-з/812/7/24 Головуючий у апеляційному суді Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Крамаренко Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 104835 від 22 травня 2023 року, ОСОБА_1 22 травня 2023 року о 21:48 год. по вул. Європейська м. Южноукраїнськ Миколаївської області, керував мопедом Honda Super, без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 під відеозапис. Відповідно до тесту №1206, проведеному 22.05.2023 року о 21:54 год. газоаналізатором Drager Alcotest 6810 водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний - 0,9 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, так як розумів тестування приладу «Драгер».

Постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Heпогоджуючись із зазначеною постановою суду, 08 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2024 року повернуто особі, яка її подала на підставі ч.2 ст. 294 КУпАП, оскільки подана з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження і апелянт не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

Згідно супровідного листа апеляційного суду № 486/908/23/5548/2024 справа № 486/908/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повернута до суду першої інстанції.

29 березня 2024 року на електронну адресу Миколаївського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки в постанові апеляційного суду від 28 березня 2024 року.

Заява обґрунтована тим, що апеляційним судом при винесені постанови 28 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 допущено описки та помилки, а саме щодо обрахування строку передбаченого ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги.

01 квітня 2024 року апеляційний судом згідно запиту № 486/908/23/5697/2024 витребувано у Южноукраїнського міського суду Миколаївської області справу № 486/908/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

12 квітня 2024 року вказана справа надійшла до апеляційного суду.

Перевіривши доводи, викладені у заяві, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Нормами КУпАП, на відміну від кримінального процесуального законодавства, не передбачено порядку вирішення заяв щодо виправлення допущених в судовому рішенні описок.

В той же час, згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в т.ч. в рішеннях у справах "Енгель та інші проти Нідерландів" ("EngelandOthers v. the. Netherlands", 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), "Озтюрк проти Німеччини" ("Ozturk v. Germany", 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), "Лутц проти Німеччини" ("Lutz v. Germany", 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Виходячи з аналізу практики Європейського суду з прав людини, якщо у справах про адміністративні правопорушення суд (або суддя) приходить до висновку про необхідність застосування аналогії права, то доцільно керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.

Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч.5 ст.371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про виправлення описки, ОСОБА_1 зазначав, що в Постанові Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року допущено помилки та описки щодо пропуску ним десятиденного строку на подачу апеляційної скарги.

При цьому ОСОБА_1 приводить свій розрахунок строку та вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції має рахуватись з 28 лютого 2024 року та спливає 08 березня 2024 року.

Вказані доводи заяви є незгодою ОСОБА_1 з висновками апеляційного суду щодо пропуску ним строку визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги, що не є описку в розумінні процесуального закону.

За такого, апеляційний суд не вбачає правових підстав для внесення виправлень в постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року, оскільки вказане, на переконання суду, не є опискою, а є висновком суду.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про виправлення описок у постанові Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційним судом ОСОБА_1 було роз`яснено його право на повторне звернення з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, ст.379 КПК України, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2024 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Крамаренко Т.В.