Справа № 489/2245/24
Провадження № 3/489/1202/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

07 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560894 від 20.03.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 20.03.2024 об 11.30 год. в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, на перехресті з вул. Кругова, він, керуючи транспортним засобом "IFINITI Q50", д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 2.3"б", 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом "SCANIA G400", д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом "SCHWARZMULLER", д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що за вказаних у протоколі обставин рухався в межах своєї крайньої правої смуги руху та не здійснював зіткнення з іншим автомобілем, водій якого навпаки під час руху виїхав на його смугу руху та допустив зіткнення правою передньою частиною (підніжкою) із задньою лівою частиною керованого ним автомобіля. Також зазначив, що під час ДТП отримав пошкодження лише належний йому на праві власності автомобіль, натомість інший транспортний засіб будь-яких пошкоджень не отримав, що підтверджується відповідними фотозображеннями, зболеними ним на місці ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. В своїх письмових поясненнях, які є додатком до протоколу, зазначив, що 20.03.24 об 11.45 год. керував транспортним засобом "SCANIA G400", д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом "SCHWARZMULLER", д.н.з. НОМЕР_4 , по вул. Херсонське шосе, в напрямку проспекту Богоявленського. На перехресті з вул. Кругова зупинився на червоний сигнал світлофору у лівому ряду. Після зеленого сигналу світлофору розпочав рух прямо, приблизно за перехрестям почув сигнал транспортного засобу "IFINITI Q50", д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого вказував на зупинку. Після зупинки за перехрестям, водій вказаного транспортного засобу повідомив, що відбулось контактування автомобілів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення; схему місця ДТП від 20.03.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; довідку відділу адмінпрактики УПП в Миколаївській області від 29.03.24; письмові заперечення ОСОБА_1 ; переглянувши диск з відеозаписами та фотозображеннями), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно зазначити, що диспозиція даної статті за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто, нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів, зокрема, до Правил дорожнього руху України.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пунктів 2.3.б та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення суті правопорушення в частині зазначення конкретних діянь ОСОБА_1 , що підпадають під порушення вимог п. 2.3.б ПДР України, оскільки даний протокол містить лише посилання на порушення особою вказаного пункту Правил дорожнього руху України, при цьому не описуючи, яким саме чином особа порушила вимоги зазначеного пункту, в чому це конкретно виражалося та мало наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, судді не надано будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою або відволікався від керування транспортним засобом у дорозі, оскільки саме такий вичерпний перелік діянь передбачений п. 2.3.б ПДР України, натомість останній в судовому засідання надав детальні, логічні та послідовні пояснення з приводу обставин керування транспортним засобом та настання дорожньо-транспортної пригоди, винним у скоєнні якої він вважає іншого учасника дорожнього руху, ОСОБА_1 .

Також при розгляді справи з аналізу досліджених доказів (пояснень водіїв-учасників ДТП, схеми місця ДТП) встановлено, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин рухався по своїй правій смузі руху, якомога ближче до правого краю проїзної частини, що потерпілою стороною жодним чином не спростовано жодними належними та допустимими доказами, при цьому не змінюючи напрямок свого руху в бік попутного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Крім того, виходячи із зафіксованого на схемі місця ДТП (зіткнення транспортних засобів, яке відбулося на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ), відстань від лівого краю автомобіля "IFINITI Q50" в момент його зіткнення з автомобілем "SCANIA G400" до правого краю проїзної частини (за напрямком його руху) становила 3,1 м.

Вказане, у свою чергу, підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що в момент зіткнення з автомобілем "SCANIA G400" він рухався у межах своєї правої смуги руху, оскільки, згідно з даними щодо технічних характеристик автомобіля "IFINITI Q50", мінімальна ширина вказаного автомобіля становить 2,084 м, тобто виходячи із своїх технічних габаритів автомобіль "IFINITI Q50" під керуванням ОСОБА_1 рухався біля правого краю проїзної частини в межах своєї смуги руху, та саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2 змістився в його сторону, виїхавши на крайню праву смугу руху, під час руху та проїзду перехрестя на ділянці дороги, яка на перехресті змінювала напрямок руху вправо.

Вказане, у свою чергу, вказує на те, що в даній дорожній обстановці в діях ОСОБА_1 не вбачалося невідповідностей вимогам п. 13.1 ПДР, оскільки він рухався в межах своєї смуги руху якомога правіше від правого краю проїзної частини, дотримуючись безпечного інтервалу.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Натомість санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення стягнення, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що, у свою чергу, вказує на те, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення підпадає під визначення поняття «кримінальне обвинувачення».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також згідно з ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим визнається особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Натомість в ході розгляду справи встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди механічних пошкоджень зазнав лише керований ОСОБА_1 автомобіль "IFINITI Q50", д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває у його власності, що підтверджується переглянутими фотозображеннями, з яких вбачається, що на транспортному засобі "SCANIA G400" були відсутні будь-які пошкодження на підніжці, про що зазначено на схемі місця ДТП.

Таким чином, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди була спричинена матеріальна шкода виключно майну, яке належить особі, яка керувала транспортним засобом (поєднавши, таким чином, в одній особі потерпілого та особу, яка керувала транспортним засобом), та в даному випадку не було посягання і не спричинена шкода охоронюваним законом інтересам, визначеним в ст. 9 КУпАП, тому в діях ОСОБА_1 , в контексті вказаної статті, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки особа сама собі завдала шкоду, не спричинивши, при цьому, шкоди охоронюваним правовідносинам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 124 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Суддя М.В. Гриненко