ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/908/24 Справа № 209/352/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро, в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Пасічника Тараса Валерійовича,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 29 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є торгівельним представником ТОВ "Солодке життя", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,який раніше притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановила:

Постановою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 29 лютого 2024 року,ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 16.01.2024 року о 18 год. 10 хв. на Єлизаветівському шосе в м.Кам`янське, повторно протягом року, будучі особою позбавленою права керування транспортними засобами, керував автомобілем "Ford Focus", державний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Назазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 29 лютого 2024 року та закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції не містить відомостей про будь-які рішення, якими ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП. Так само і матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП. Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

ОСОБА_1 вказує також, що матеріали справи не містять даних факту керування ним транспортним засобом та сам апелянт заперечує, що керував транспортним засобом та його було зупинено. Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не зафіксував факту керування транспортним засобом, факту його зупинки під керуванням ОСОБА_1 , натомість з самого початку відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля транспортних засобів, у яких вимкнені двигуни.

Вказаний відеозапис, на переконання апелянта, не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення протоколу. Також даний відеозапис офіційно не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 також наголошує на тому, що йому не роз`яснювались його права, передбачені ст.63 Конституції України, працівниками поліції не вказано яка саме категорія відсутня, яка наявна та яка необхідна для керування транспортними засобами, які стоять поруч.

Під час апеляційного розгляду справи захисниця Гресько Р.І. та його захисник Пасічник Т.В. повністю підтримали подану ними апеляційну скаргу і просили про скасування постанови суду та про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши витребувані із Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КпАП України, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивні з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, згідно з ч.2 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №489809 від 16 січня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2024 року о 18 год. 10 хв. на Єлизаветівському шосе в м.Кам`янське, повторно протягом року, будучі особою позбавленою права керування транспортними засобами, керував автомобілем "Ford Focus", державний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Однак, у матеріалах провадження відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та не має права керування транспортними засобами чи був позбавлений права керування транспортними засобами.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду стороною захисту були додані відомості із онлайн- сервісу Електронний кабінет водія та з Єдиного порталу державних послуг Дія , відповідно до яких ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії В та С.

Оскільки матеріали справи не містять підтвердження порушення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме того, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, апеляційний суд дійшов висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП.

Суддя місцевого суду, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду в частині про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі, відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП, закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

При цьому апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 29 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун