Справа № 344/5007/24
Провадження № 3/344/2495/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів і приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Вказані адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 31.10.2022 року, 31.11.2022 року, 31.12.2022 року, 29.09.2023 року ОСОБА_1 будучи начальником Державного науково реставраційного управління Івано-Франківської області, який відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів і приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Зокрема порушив вимоги п.п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив вищестоящий орган Управління містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА про наявність у нього реального конфлікту інтересів та видавав накази про надання премії працівникам Державного науково реставраційного управління Івано-Франківської області, у тому числі і собі особисто, тобто приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому судом роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовився, а також вказав, що самостійно братиме участь у судовому засіданні та дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, щиро каявся, просив суворо не карати. Крім того ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки ним такі обставини не оспорюються та просив обмежитися його поясненнями.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила щодо не дослідження доказів стосовно фактичних обставин справ, оскільки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності такі обставини не оспорюється. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, зазначивши, що у даному випадку слід застосувати положення ст. 36 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає наступне.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин судом встановлено порядок дослідження доказів у даній адміністративній справі та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, за яким складено протоколи.

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ч.2 ст.172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Суб`єктом вказаних правопорушень є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи пояснення особи правопорушника у суду відсутні сумніви у добровільності позиції ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що вина у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.172-7 КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП, як не вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів і прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Положенням ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З системного аналізу наведених статей та глави 4 КУпАП встановлено, що більш серйозним з числа вчинених ОСОБА_1 правопорушень є адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки санкція даної статті, передбачає більше стягнення у виді штрафу, а ніж стягнення за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відтак, суд із застосуванням положення ч. 2 ст. 36 КУпАП накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7, ст.ст. 36, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400, 00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук