Провадження №: 3/752/28/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участі представника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 466547 від 12.05.2023, що складений з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - протокол).

Відповідно до зазначеного протоколу 12.05.2023 о 13:15 у м. Києві по вул. Ціллинній, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf Plus, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільнення мови). Також у протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КМКНЛ "Соціотерапія" водій відмовився.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (надалі по тексту - направлення), відеозаписи з місця зупинки, вміщені на компакт диск для лазурних систем зчитування, відомості щодо водія з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР).

У судове засідання, яке неодноразово відкладалося (21.06.2023, 27.09.2023, 27.02.2024, 02.04.2024) ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча до суду викликався повістками, про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно і належним чином.

15.11.2023 та 17.01.2024 судове засідання не відбулося через зайнятість головуючої судді у розгляді кримінальних проваджень.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився лише одного разу - 17.08.2023, проте клопотав про відкладення судового засідання для належної підготовки та ознайомлення з матеріалами справи.

Захист ОСОБА_1 у судових засіданнях 27.02.2024 та 02.04.2024 здійснювала пані ОСОБА_2 як представник (фахівець у галузі права) на підставі поданого нею письмового клопотання від 16.08.2023 та за наявності нотаріально посвідченої довіреність від 26.09.2023) в режимі відеоконфенерцзв`язку на підставі завчасно поданого мотивованого клопотання.

02.04.2024 в судовому засіданні було відхилено усне клопотання пані ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи для повторного виклику ОСОБА_1 до суду, оскільки з моменту події, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення пройшов врай тривалий проміжок часу, приписи чинного КУпАП, зокрема ст. 268, не вимагають обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 представлений представником, в матеріалах справи наявне клопотання представника про закриття провадження у справі з позицією по суті справи та юридичною оцінкою справи, ОСОБА_1 достеменно відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже він отримував протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки, ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування у провадженні суду справи про адміністративне правопорушення щодо нього і він обізнаний з наслідками неявки до суду, адже на його адресу направлялися повістки про виклик, в суді 17.08.2023 йому під розписку вручалася повістка про виклик.

При цьому, ОСОБА_1 з моменту находження справи про адміністративне правопорушення до суду жодного разу не повідомив про поважність причин його неявки до суду, так само як і адвокат Племянніков Богдан Дементійович, який клопотав про відкладення розгляду справи 20.06.2023.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

При складанні протоколу від 12.05.2023 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва за викликом.

Тобто, ОСОБА_1 , враховуючи неодноразове відкладення розгляду справи, не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Заяв, пояснень, клопотань від нього не надходило, так само як і від адвоката Племяннікова Б.Д.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин суд (суддя) надає негативну оцінку процесуальній поведінці ОСОБА_1 та вважає за належне провести розгляд справи по суті за відсутності особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення та адвоката Племяннікова Б.Д., за наявності представника та письмових пояснень з вимогою про закриття провадження у справі.

02.04.2024 в судовому засіданні досліджено докази, заслухано пояснення, позицію представника, закінчено розгляд справи по суті та оголошено перерву в засіданні до 16.04.2024 для аналізу матеріалів.

Щодо суті справи про адміністративне правопорушення.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 12.05.2023 серії ААД № 466547 особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія на право керування транспортними засобами та його особистих пояснень, йому повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписав, у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" зробив власноручний напис: "керувати транспортним засобом 24 годин не буду".

З відеозапису вбачається, що 12.05.2023 по обіді ОСОБА_1 керував автомобілем, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, проїжджав контрольно-пропускний пункт (блок-пост) у м. Києві по вул. Цілинній, 2. В автомобілі перебував його знайомий пасажир, у котрого були відсутні при собі документи, що посвідчують особу, а тому сам автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Відбулося установлення особи пасажира, після цього з`ясування особи водія. Також мали місце огляд автомобіля, особистих речей водія і пасажира безпосередньо поліцейським з прощупуванням і вивертанням вмісту сумок, огляд тіл пасажира і водія з оголенням ніг, живота. Водієві та пасажиру ставили запитання про те, чи вживають вони "шось", після цього у водія запитали чи не проїде він з поліцейськими до лікаря нарколога здати аналізи, на запитання пасажира уточнено для чого - на вміст наркотичних речовин в організмі, отримано позитивну відповідь ОСОБА_1 , який пішов закривати автомобіль. Надалі ОСОБА_1 спілкувався конфіденційно телефоном з адвокатом. У подальшому працівником поліції вказано, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння і йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. Роз`яснено, що стан сп`яніння та його наявність визначає лікар нарколог, зазначено, що у разі відмови від огляду складається протокол про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху, його викликають "на суд", суд приймає рішення, а поліцейський може лише зафіксувати відмову від проходження огляду, роз`яснено наслідки за ч. 1 ст. 130 КУпАП у разі визнання винуватості (позбавлення права керування транспортним засобом і штраф). Також зазначено, що водієві видається направлення, по якому він проходить огляд у лікаря самостійно. На такі роз`яснення водій повідомив, що сам пройде огляд на стан сп`яніння, адже не може полишити автомобіль, який належить його другові з м. Білої Церкви. Надалі ОСОБА_1 зачитали зміст протоколу та під диктовку працівників поліції у графі для пояснень він зробив напис наступного змісту: " ОСОБА_3 24 год не буду".

Представник підтримала та мотивувала перед судом своє клопотання про закриття провадження у справі, вміщене у письмових поясненнях від 17.01.2024, навела усні додаткові доповнення, вказавши на наступне:

- Європейський суд з прав людини визнав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є обвинуваченою особою, яка підпадає під дію кримінальних положень Конвенції, а отже на таку особу розповсюджується дія кримінально-процесуального законодавства, як на обвинувачену особу;

- виходячи з приписів ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченої особи тлумачаться на її користь і враховуючи це, вбачається обґрунтований сумнів у вчиненні водієм адміністративного порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а навпаки, водій є жертвою зловживання працівниками поліції службовим становищем;

- з початком роботи Єдиної судової інформаційно-телеконмунікаційної системи (ЄСІТС), усі без виключення державні органи, зокрема й Департамент патрульної поліції та його підрозділи зобов`язані зареєструвати свої адреси та створити "Електронний кабінет" та після такої реєстрації мали надіслати всі без виключення процесуальні документи, матеріали справи та докази до суду виключно в електронній формі, що обов`язково засвідчені електронним цифровим підписом, але при цьому до суду було надіслано до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення у паперовому вигляді. До суду забороняється надсилати матеріали адміністративних справ не в електронному вигляді без засвідчення електронним цифровим підписом, а суду забороняється приймати до розгляду такі матеріали та забороняється здійснювати розгляд справи не в електронному вигляді;

- здійснення перевірки документів, огляду речей, транспортних засобів та багажу в умовах правового режиму воєнного стану може здійснюватися в певному порядку, а саме - на підставі наказу коменданта, в якому мають бути зазначені конкретні дані уповноважених осіб на вчинення таких дій. При цьому, під час зупинки транспортного засобу та перевірки водія, працівники поліції не пред`явили відповідний наказ коменданта і такого наказу не було надано до матеріалів справи, а відтак зупинка працівниками поліції транспортного засобу, яким керував водій, перевірка у водія та пасажира документів та речей, зокрема обшук, є абсолютно незаконними;

- протокол від 12.05.2023 є неналежний доказ, оскільки у розділі для свідків вказані якісь цифри, а не дані про свідка, до ОСОБА_1 звертався, проводив з ним процесуальні дії не один правоохоронець, тоді як протокол складав поліцейський ОСОБА_4 , проте відомості про інших правоохоронців відсутні. У той же час на місці був свідок, проте дані щодо нього до протоколу не внесені;

- поліцейськими не повідомили водія про його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, чим скасувати його право на захист;

- поліцейськими не було повідомлено жодної законної підстави для здійснення огляду водія, пасажира та транспортного засобу та не виконано жодної дії щодо порядку та послідовності здійснення огляду, що вказує на незаконний огляд водія, пасажира та транспортного засобу;

- у водія були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а ті, що описані у протоколі, встановлені поліцейськими на підставі припущень, на яких не може ґрунтуватись звинувачення;

- поліцейські не надали жодних доказів, яким безпосередньо і неспростовно можна підтвердити перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння;

- направлення на огляд склав інспектор Тищенко, проте у протоколі не зазначена, яким чином він стосується цієї справи;

- роздруківка з АРМОР недопустимий доказ, адже не встановлено джерело її походження;

- лазерний диск, який скріплений металевими скобами для степлера також є недопустимим доказом, адже незрозуміло якою посадовою особою записаний, конверт, в якому він зберігався - не опечатаний, що є істотним порушенням;

- обшук автомобіля, пасажира, водія, їх оголення відбувалися незаконно;

- на огляд поліція намагалася відправити пасажира, але це незаконно;

- у направленні на огляд час його складання вказано 13:26, проте, як слідує з відеозапису, станом на 13:26 направлення не існувало;

- направлення ОСОБА_1 не підписав у той же час у направлені відсутні підписи понятих про відмову від підписання ОСОБА_1 направлення;

- поліцейський сказав, що у ОСОБА_1 він побачив ознаки, проте не зазначив які;

- задня частина авто тонована, а тому невідомо чи був хтось ще а автомобілі;

- ОСОБА_1 не відсторонили від керування;

- час, зафіксований у протоколі, не узгоджується з фактичним;

- на відеозаписі відсутній момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 зупинили через відсутність документів у пасажира, а не через порушення Правил дорожнього руху;

- ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння.

Проаналізувавши фактичні обставини за наслідками дослідження матеріалів справи, аналізу виступу представника і подані нею пояснення, переглянувши в залі судового засідання на робочому комп`ютері відеозаписи з нагрудної камери співробітників поліції, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає наявними підстави для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, за змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 3 Порядку № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 4 розділу І названої Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З дослідженихвідеозаписів не вбачається наявності у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, які можна виявити шляхом візуального спостереження за поведінкою та зовнішнім виглядом особи. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах ОСОБА_1 є прийнятними, відповідають обстановці, водій поводить себе стриманою, без проявів хамства, невихованості, надмірної веселості чи збудження, його обличчя не має блідності, у рахуванням погодних умов (+18-+12 градуси по Цельсію за даними Українського Гідрометереологічного центру).

Більше того, дослідження всіх відеозаписів свідчить про те, що ОСОБА_1 жодного разу не було сказано про ознаки наркотичного сп`яніння взагалі, тоді як у бланку направлення описані ті, що і у протоколі про адміністративне правопорушення. Ніхто з присутніх поряд з автомобілем поліцейських, які фігурували на відео, жодного разу не назвали, не проговорили жодну з ознак, перевірка зіниць очей на їх реакцію на світло, пальце-носова проба не мала місце.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами і доповненнями) зазначено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6, 7 Порядку №1103 встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У п. 8 Порядку № 1103 закріплено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з. п. 8 розділу ІІ Інструкції 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 11, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 унормовано, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як правильно зауважила представник, направлення на огляд водія було виписано фактично post factum. У бланку направлення водія на огляд вказано час його складання 13:26. Натомість з відеозаписів слідує, що о 13:27 й нього запитали чи проїде він до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 надав ствердну відповідь. Натомість бланк направлення стали заповняти (оформлювати) лише о 13:53.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Посилання представники на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки підтвердилися у ході судового розгляду. На переконання суду (судді) сам лише цей факт не становить собою істотних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не становить сам по собі підстав для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП, проте у цій справі він оцінюється у сукупності з рештою невідповідностей процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та у сукупністю з іншими порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 розділу ХІІІ Інструкції № 1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені ч. 1-4, 6 і 7 ст. 121, ч. 3-5 ст. 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), ст. 122-5, 124, 126, ч. 1-4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 КУпАП . За наявності правових підстав, передбачених абз. 1 п. 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку відсторонено від керування, а автомобіль затримано. Напис у протоколі: "керувати ТЗ 24 год не буду" не приймається в якості підтвердження відсторонення водія від керування, оскільки ОСОБА_1 зробив його під диктовку працівника поліції, без попереднього роз`яснення водієві необхідності вжиття поліцейськими заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення та підстав для цього. Слід зауважити, що сам лише цей факт не становить собою істотних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не становить сам по собі підстав для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП, проте у цій справі він оцінюється у сукупності з рештою невідповідностей процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та у сукупністю з іншими порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вищенаведених положень нормативно-правових актів дає підстави вести мову про те, що процедура, за якою водій транспортного засобу приїздить самостійно до медичного закладу і проходить огляд за направленням, складеним працівниками поліції, а на місці зупинки щодо нього замість цього складають протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не є такою, що відповідає законодавству та принципу правової визначеності. Оскільки огляд за направленням, тобто безкоштовно, проводиться у разі оформлення бланку направлення та доставки самого водія до спеціалізованого медичного закладу патрульними поліцейськими з подальшим встановлення або ж спростуванням стану сп`яніння, ознаки якого були виявлені на місці зупинки, то застосована до ОСОБА_1 процедура є не такою, що передбачена законодавством і, відповідно, порушує права водія на захист, на застосування належних правових процедур щодо нього.

Установлені обставини не дозволяють установити склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, де унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилань представниці на відсутність відеозаписів момент руху автомобіля під керуванням моменту керування ОСОБА_1 , то вони спростовуються наявними доказами.

Щодо посилань на відсутність у направлені підписів понятих про відмову ОСОБА_1 від підписання направлення, то вони відхиляються, адже затверджена Інструкцією 1452/735 форма направлення не передбачає графи для підпису водієм, таке направлення не вручається водієві і потреба у залученні понятих відсутня.

Щодо зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення в частині графи про свідків, то вони є недоречними, адже за наявності фіксування технічними засобами відеозапису процедури огляду водія на стан сп`яніння, потреба у залучені свідків цієї процедури відсутня.

Щодо посилань про неналежне оформлення відеозапису в якості доказу, адже компакт диск невідомо ким записаний, конверт не опечатано, то вони відхиляються, адже на відеозаписах дійсно примутній ОСОБА_1 , посилання на номер нагрудних камер відеозапису правоохоронців у протоколі відповідають тим номерам, які відображені на відеозаписах, які досліджувалися. При перегляді відеозапису відображується дані про посадову особу, яка його записала. Вимоги до оформлення протоколів про адміністративне правопорушення в органах Національної поліції з обов`язковим опечатуванням конвертів з носіями цифрової інформації прямо у законодавстві не передбачені. Підстав вважати, що відеозапис записано на компакт диск сторонньою особою віднайдено, підстав не приймати його в якості доказу не встановлено.

Голосіївський районний суд міста Києва не забезпечений співробітником, на якого покладені обов`язки формувати матеріали справи про адміністративне правопорушення в електронній формі і ця обставина жодним чином не впливає на суть справи, яка розглядається.

Відомості щодо водія з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР) не є фактичними даними наявності чи відсутності правопорушення, адже стосуються даних на особу, яка керувала авто, а тому підстави визнавати їх неналежними доказами відсутні.

Щодо посилання на неправомірність дій з обшуку автомобіля, пасажира, водія, оголення їх ніг, живота, то ці обставини не стосуються безпосередньо і на пряму суті справи про адміністративне правопорушення № 752/26241/23, а тому в цьому судовому рішенні правова оцінка їм не надається.

Щодо посилання на відсутність у поліцейських прав зупиняти авто без порушення прав дорожнього руху і відсутність в матеріалах справи відповідного ріщення військового коменданта, суд (суддя) зазнає наступне.

З 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку.

Згідно наказу Київської міської військової адміністрації № 1 від 30.03.2022 "Про призначення коменданта міста Києва" було призначено військового Коменданта - генерал-майора ОСОБА_5 , утворено та затверджено Положення про комендатуру міста Києва.

Виходячи зі змісту п. п. 3, 6 Положення про комендатуру міста Києва, затвердженого згідно вказаного вище наказу Київської міської військової адміністрації № 1 від 30.03.2022, основними завданнями Комендатури є, зокрема, забезпечення контролю системи пропускного режиму та при цьому, Комендант, у межах своїх повноважень організовує несення служби на блокпостах та забезпечує управління виділеними до складу Комендатури силами та засобами і координацію їх дій.

При цьому слід зазначити, що в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, встановлення осіб, які пересуваються в межах населених пунктів і поза його межами та перевірку їх на причетність до протиправної діяльності, встановлення правомірності перебування в Україні тощо, а тому вимога на контрольно-пропускному пункті (блок посту) про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, пасажирів, установлення їх особи не слід розцінювати незаконною.

Рішення коменданта міста Києва не є тим документом, яке в силу вищевказаних Інструкцій уповноважена особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції має приєднувати до матеріалів справи про адміністративне правопорушення перед її направленням до суду.

На місці зупинки у ОСОБА_1 не виникло сумнівів у тому, що особи, які з ним проводили певні процедури були правоохоронцями, зокрема, і ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 , або ж не мали законних підстав працювати на блок-посту.

При цьому сторона захисту не була позбавлена можливостей зібрати і самостійно подати суду документи в цій частині своїх заперечень.

Отже, виходячи з характеру та предмету розгляду даної справи, описані вище доводи представника (щодо статусу особи, що притягається до адміністративної відповідальності як особи, на яку розповсюджується дія кримінально-процесуального законодавства, як на звинувачену особу, подання до суду матеріалів про адміністративне правопорушення без використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо порядку перевірки документів та поверхневої перевірки і огляду ОСОБА_1 працівниками Національної поліції), є такими, що не стосуються суті справи, не спростовують наявності предмету і складу адміністративного правопорушення, а тому не становлять собою підстав для закриття провадження.

Щодо інших доходів представника ОСОБА_2 суд (суддя) вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, зокрема, відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 38, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко