ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1198/24 Справа № 199/2395/24 Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є.М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Гудим І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 04.01.2024 року о 15:59 год., в м. Дніпро, по вул. Шолохова, 7, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 210990 № НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком КП «ДБКЛПД» ДОР № 61 від 04.01.2024 (дата заповнення 15.02.2024 року), чим порушено п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження вказує на те, що копію постанови ним отримана 16.04.2024 року, що вважає поважною причиною пропуску встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального та матеріального права, вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вказує, що працівниками поліції під час спілкування з ним не було оголошено про причини зупинки ТЗ, оскільки не відбувалось зупинки. Транспортний засіб стояв в нерухомому стані без порушення ПДР.

Зазначає, що працівники поліції не встановили ознаки наркотичного сп`яніння, про які в протоколі нічого не зазначено. Вважає, що зміст рапорту слід оцінити критично.

Вважає, що порушена процедура проходження огляду, оскільки до матеріалів справи не долучено направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу на те, що жодного об`єктивного та допустимого доказу щодо дійсного відсторонення його від керування транспортним засобом матеріали справи не містять.

Просить визнати недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення від 15.03.2024 року через порушення ст. 254 КУпАП; рапорт працівника поліції, оскільки його зміст не підтверджується із фактичними обставинами подій та долученим відеозаписом працівників патрульної поліції; компакт-диск із відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження, на якому відображаються події, які не відносяться до обставин справи, на цьому відео присутня інша особа, відео є фрагментарним.

Вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, перевірив доводи клопотання про поновлення строку, та доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскарженої постанови судді в межах її доводів, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Враховую наведення ОСОБА_1 обставин, які стали перешкодою для звернення його в передбачений законом строк з апеляційною скаргою, з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважаю необхідним поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, і розглянути його апеляцію по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 691737 від 15 березня 2024 року, складеного уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого останній ознайомлений не був, оскільки не з`явився за викликом до ДПП УПП в Дніпропетровській області; рапортом працівника поліції від 15.03.2024 року, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61, складеного о 16:50 04.01.2024 року (дата заповнення 15.02.2024 року), яким підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , при цьому переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені у них, під час апеляційного перегляду не встановлено, сумнівів в їх достовірності у апеляційного суду не виникає.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи про необхідність визнання недопустимими доказами протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2024 року, рапорту працівника поліції та відеозапису з нагрудних камер відеоспостереження, що за позицією ОСОБА_1 є наслідком закриття провадження у цій справі, не є слушними з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 04.01.2024 року о 15:59 год. був зупинений під час керування транспортним засобом ВАЗ 210990, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шолохова, 7, в м. Дніпрі через те, що останній здійснив зупинку на світлофорі на заборонений сигнал на зустрічній смузі руху. Під час спілкування з водієм у поліцейського щодо водія ОСОБА_1 виникли підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, встановлені такі ознаки, а саме, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, у зв`язку з чим він був направлений на проведення медичного огляду до КП «ДБКЛПД» ДОР.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був здійснений у закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Вказаний огляд та складення висновку за результатами огляду ОСОБА_1 проводився при супроводі поліцейського з встановленням особи, щодо якої проводився такий огляд, що зазначено у самому висновку.

За висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61, складеного о 16:50 04.01.2024 року (дата заповнення 15.02.2024 року) щодо ОСОБА_1 , останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння канабіоїдами.

Беручи до уваги, що саме результати проведеного належним чином огляду утворюють склад об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відсутні підстави для висновку про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вже зазначено вище, медичний висновок щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лікарем заповнений 15.02.2024 року, тобто після обов`язкового проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини на виконання інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. А тому, доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений тільки 15.03.2024 року, є неспроможними через необґрунтованість, враховуючи, що він складений після отримання органом поліції результатів медичного обстеження останнього.

Не зазначення у протоколі ознак наркотичного сп`яніння за доводами ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він вважає цей доказ неналежним, не є тим істотним недоліком, який спростовує висновки суду першої інстанції про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховую, що рапорт, складений працівником поліції 15.03.2024 року, який міститься в матеріалах справи, є невід`ємною частиною адміністративної процедури, яка ним завершується та приєднується до адміністративного матеріалу, тому його зміст оцінюю в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. За наведеного, підстав для критичного оцінювання складеного рапорту не вбачаю, у зв`язку з чим вважаю доводи в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними.

Відсутність довідки про відсторонення від керування траспортного засобу, хоча і має місце, проте це не є підставою для спростування висновку щодо перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо недопустимості доказу - відеозапису, за посиланням ОСОБА_1 , оскільки на ньому присутня не особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, а інша, то враховую, що відповідно до мотивувальної частини оскарженої постанови, суддя суду першої інстанції в основу доведеності винуватості ОСОБА_1 вказаний відеозапис не поклав, не прийнявши його до уваги. А тому, дані обставини, з урахуванням інших належних та допустимих доказів, оцінених судом в їх сукупності, не вплинули на його висновок про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко