Справа № 595/864/24
Провадження № 3/595/498/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, до адміністративної відповідальності притягалася,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2024 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 по місцю проживання в с. Жизномир Чортківського району вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співжителя ОСОБА_2 , що виражалось у висловлюванні різними нецензурними словами, приниженні, залякуванні, внаслідок чого у останнього виникло побоювання за своє життя і здоров`я, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 07 травня 2024 року о 09 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .? будучи в стані алкогольного сп`яніння? нецензурно висловлювалась та погрожувала фізичною розправою співмешканцю ОСОБА_2 , своїми діями могла завдати шкоди його психічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 08 травня 2024 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 порушила тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №331456 від 07 травня 2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, так як розмовляла із співмешканцем ОСОБА_2 по мобільному телефоні, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, 09 травня 2024 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 порушила тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №331456 від 07 травня 2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, так як розмовляла із співмешканцем ОСОБА_2 по мобільному телефоні, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 одночасно розглядаються чотири матеріали про адміністративне правопорушення, а саме у справі № 595/864/24 (3/595/498/2024), № 595/865/24 (3/595/499/2024), № 595/866/24 (3/595/500/2024) та № 595/867/24 (3/595/501/2024), на підставі ст. 36 КУпАП, вбачається за необхідне об`єднати зазначені справи в одну та об`єднаній справі присвоїти № 595/864/24 (3/595/498/2024).

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому визнала, щиро розкаялася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як передбачено пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пункту 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства;

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 223297 від 07 травня 2024 року, серії ВАД № 312799 від 07 травня 2024 року, серії ВАД № 223361 від 10 травня 2024 року,серії ВАД № 312800 від 10 травня 2024 року, в яких викладено суть правопорушень;

- рапортами старших інспекторів чергових ВП № 2 (м. Бучач) Сайчука Б.М від 07 травня та 10 травня 2024 року, ОСОБА_3 від 09 травня 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , датованим 07 травня 2024 року;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 331456 від 07 травня 2024 року, яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07 травня та 14 травня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 травня та 10 травня 2024 року;

- постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (постанова суду набрала законної сили 10 травня 2024 року).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого, особу, що притягується до відповідальності, ступінь її вини, вважаю, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт, передбачених санкцією ч. 2ст. 173-2 КУпАП, що є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових адміністративних порушень.

Також, згідно ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

З огляду на те, що в силу вказаної норми ст. 39-1 КУпАП направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» є правом суду, суд при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 доходить висновку про відсутність підстав для направлення її на проходження відповідної програми.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 173-2 ч. 2, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали № 595/864/24 (3/595/498/2024), № 595/865/24 (3/595/499/2024), № 595/866/24 (3/595/500/2024), № 595/867/24 (3/595/501/2024), та присвоїти об`єднаній справі № 595/864/24 (3/595/498/2024).

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська