ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 10 березня 2024 року в м. Герца по вул. Ліліяка Чернівецького району Чернівецької області, на порушення п.п.2.1 Правил дорожнього руху України, як особа яка була притягнута до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи такого права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував автомобілем марки ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи також права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КпАП України.

Апелянт ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, із зазначеною постановою не погоджуємся, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям.

ЄУНСС №714/406/24 Головуючий у І інстанції: Єфтемій С.М.

Провадження №33/822/318/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.5 ст. 126 КУпАП

Стверджує, що він не керував транспортним засобом, автомобіль перебував на узбіччі поломаним, і він не перебував у транспортному засобі, а про складання протоколу серії ААБ №311116 від 10 березня 2024 року за ч.5 ст. 126 КУпАП йому не було відомо.

Звертає увагу на те, що в протоколі виправлена дата, місяць та місце складання протоколу, відсутній час коли був зупинений транспортний засіб. Крім того, в протоколі зазначено, що додається відеозапис, однак в матеріалах справи він відсутній.

Зазначає, що доказом вчинення ним адміністративного правопорушення є тільки протокол про адміністративне правопорушення, будь яких інших належних, допустимих і достовірних доказів, які б з достатністю вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП у справі відсутні.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Проте, працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не була звернута увага. Просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Встановивши суть постанови та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , заслухавши пояснення особи, щодо якої запроваджено матеріали про адміністративне правопорушення та його доводи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №311116 від 10.03.2024 року (час складання відсутній) вбачається, що 10 березня 2024 року (час порушення ПДР не зазначено) в м. Герца по вул. Ліліяка, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 під час руху не користувався ременем безпеки, в ході перевірки документів та перевірки по базі ІПНП було встановлено, що у водія відсутнє посвідчення водія відповідної категорії та те, що 02.03.2024 на водія була винесена постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1.а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КпАП України.

Так, в матеріалах провадження наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №131978 від 02.03.2024 складеної о 11 год. 47 хв, відповідно до якої водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Проте, будь яких інших доказів винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП у матеріалах справи немає. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що додається відео, однак у справі воно відсутнє.

Більше того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції вказав, що протокол про адміністративне правопорушення при ньому не складався, до поліції його не викликали і жодних пояснень він не давав. Про існування цього протоколу йому взагалі не було відомо, тому і в суд не прийшов, т.я. гадав, що це на рахунок постанови від 02.03.2024 року про сплату 6800 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, …, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №311116 від 10.03.2024 року відносно ОСОБА_1 зазначеним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить часу вчинення правопорушення, містить виправлення у даті та місці його складання.

Крім того, у фабулі правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, однак постанову за дане правопорушення працівниками поліції не складено.

А тому, оскільки матеріали справи не містять підтвердження повторності протягом року вчинення порушень, передбачених ст. 126 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП за вказаних обставин є необґрунтованим.

При цьому, зважаючи на застосування загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п.282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, - доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Також враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, проте відповідно до ст. 222 КУпАП саме на органи Національної поліції покладений обов`язок розгляду справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, що передбачені ч.ч.1,2,4 ст. 126 КУпАП, а тому апеляційна інстанція позбавлена можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій ОСОБА_1 за вказаних вище обставин.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. В Україні діє принцип презумпції невинуватості. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, з огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська