Провадження № 3/643/501/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024

16 травня 2024 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши в судовому засіданні в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.10.2023, 22.10.2023 о 20:48 годині в м. Харкові по вул. Героїв Праці, біля буд. № 25/71, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 22.10.2023 складено адміністративний протокол серії ААД № 605775 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із обставинами, викладеними в протоколі. Свою вину ОСОБА_1 не визнав, надав суду пояснення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила покази ОСОБА_1 , надала суду свої пояснення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 також підтвердив покази ОСОБА_1 та надав суду свої пояснення.

Інші свідки в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином. Про причини свої неявки суду не повідомили, клопотань або заяв не подавали.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Згідно зі ст. 266 Кодексу про адміністративні правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.10.2023 о 20:48 годині в м. Харкові по вул. Героїв Праці, біля буд. № 25/71, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відносно ОСОБА_4 працівниками патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ААД № 605775 від 22.10.2023 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол складений у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підписаний ними та посадовою особою, яка його склала. ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі, про що міститься відповідна відмітка. Подія зафіксована на нагрудні реєстратори поліцейських № 472782, № 472504.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, з обставинами, які викладені в адміністративному протоколі не погодився. Пояснив, що транспортним засобом не керував. Автомобіль був припаркований біля перехрестя вул. Гвардійців-Широнінців та вул. Героїв Праці, оскільки пробили два колеса та зупинилися змінити. За кермом перебувала дружина. ОСОБА_1 перебував у автомобілі на пасажирському сидінні. Як під`їхали працівники поліції не бачив, тому що спав у автомобілі у зв`язку із поганим самопочуттям (має діагноз діабет). Коли проснувся, побачив поліцейських, які відкрили двері з водійської сторони автомобіля та попрохали пред`явити документи. Чому поліцейські прохали саме його документи, ОСОБА_1 не знає. Дружина була біля автомобіля. Після перевірки документів ОСОБА_1 , поліцейські почали складати на нього протокол. ОСОБА_1 зазначив, що на його думку, поліцейські склали на нього протокол оскільки побачили у своєму робочому планшеті, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, і він від проходження такого огляду не відмовлявся, просто йому стало погано. Жінка викликала швидку, ОСОБА_1 було госпіталізовано. Також ОСОБА_1 зазначив, що 22.10.2023 алкогольні напої вживав, однак транспортним засобом не керував.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 22.10.2023 з другої половини дня сіла за кермо автомобіля «Nissan Leaf». Потім, їхала до товариша в район перехрестя вул. Гвардійців-Широнінців та вул. Героїв Праці. Перебувала за кермом, а чоловік ОСОБА_1 був поруч на передньому пасажирському сидінні. Після 20:00 години вийшли від товариша, стояли ще на вулиці біля будинку та вирішили їхати додому. ОСОБА_2 сіла за кермо, поїхали. Далі, коли перед перехрестям ОСОБА_2 здійснювала поворот ліворуч, автомобіль занесло в праву сторону. Зупинилася, вийшла з автомобіля та побачила, що з правої сторони автомобіля спущене колесо. Пішла покликати на поміч, оскільки її чоловік у автомобілі вже засинав. Прийшла з іншими чоловіками до автомобіля, щоб змінити колесо. Через хвилин 20 під`їхали в засідання. Поліцейські сказали ОСОБА_2 , що якийсь чоловік став свідком того, що автомобіль «Nissan Leaf» занесло на проїзній частині, потім автомобіль зупинився, а із водійської сторони вийшов чоловік. З авто також виходила і жінка. Однак, ОСОБА_2 повідомила працівникам поліції, що саме вона керувала транспортним засобом, а не її чоловік. Чому саме на її чоловіка склали адміністративний протокол, не знає. Зазначила, що в той день її чоловік вживав алкогольні напої, але транспортним засобом не керував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що восени 2023 року, дату точно не пам`ятає, були у нього вдома з ОСОБА_1 та його дружиною, поминали знайомого. Всі вживали алкогольні напої, і ОСОБА_1 вживав і його дружина. Посиділи, потім розійшлися. ОСОБА_1 і його дружина поїхали. На якому саме автомобілі поїхали, не знає, на легковому чорному автомобілі. За кермом була дружина ОСОБА_1 , а він поруч на пасажирському сидінні. ОСОБА_3 залишився в будинку, почув «хлопок». Додав, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Чому саме на ОСОБА_1 поліцейські склади протокол, не знає.

Зазначені обставини і доводи ОСОБА_1 , а також свідків знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, як зазначено поліцейськими в адміністративному протоколі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

На підтвердження викладених у протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD-R диски з відеофайлами.

Судом оглянуто відеозаписи з місця події.

При огляді відеозаписів, судом не вбачається факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Події, які зафіксовані на відеозаписах, не дають підстав дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки автомобіль не був зупинений працівниками патрульної поліції та не перебував у русі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками патрульної поліції, відмова від проходження огляду, з відеозапису не вбачаються та не зафіксовані.

За результатами огляду відеозаписів, доданих до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що обставини викладені в них, не спростовують доводів ОСОБА_1 та свідків, а події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

Тобто транспортний засіб до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом у цій справі не встановлено, доказів у підтвердження цього не надано.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент спілкування інспекторів патрульної поліції з ОСОБА_1 , останній не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, не був зупинений працівниками патрульної поліції, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного (чи іншого) сп`яніння.

Більш того, як вбачається з оглянутого судом відеозапису, інспектори патрульної поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Тобто інспектори патрульної поліції встановили та відобразили в протоколі, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, вказані інспекторами патрульної поліції в протоколі обставини, викликають у суду сумнів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з викладеного вище, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейськими, які склали протокол не надано, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на відмову від проходження огляду тощо.

Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова