Справа № 496/5723/23
Провадження № 3/496/292/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , старший солдат, водій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2023 року о 08:05 год. в Одеській області, Одеського (Біляївського) району на с. Дачне 452 км. шосе Київ-Одеса, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу AlcotestDrager 7510 (0265). Результат 0,59 % проміле, тест №253. Від керування відсторонений. Своїми діями гр.ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.9 а ПДР України. Правопорушення скоїв повторне протягом року, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 28.08.2023 року не прибув, про дату та час сповіщений, про що свідчить особистий підпис в протоколі. У судове засідання, призначене на 25.09.2023 року, 13.12.2023 року, 21.02.2024 року, 16.05.2024 року не прибув, про дату та час судового засідання сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою адресата про отримання відправлення. Також в протоколі власноруч написав «все добре вони роблять свою роботу». Ніяких заяв та клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діяхОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серіїААД № 027838 від 28.07.2023 р., чеком до пристрою «Драгер», з показником вмісту алкоголю 0,59 % проміле та відеозаписом на якому зображено подію зупинки т/з Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який повідомив, що дійсно вживав спиртні напої, пройшов тест на приладі драгер, який показав вміст алкоголю в крові 0,59 % проміле.

Повторність скоєння адміністративного правопорушення підтверджується:

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області № 511/829/22 від 07.06.2022р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та було покладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн. без позбавленням права керування транспортним;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області № 511/849/22 від 08.06.2022р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та було покладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн. без позбавленням права керування транспортним;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області № 511/171/23 від 14.06.2023р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та було покладено адміністративне стягнення в розмірі 34000 грн. без позбавленням права керування транспортним;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області № 511/860/23 від 14.06.2023р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та було покладено адміністративне стягнення в розмірі 51000 грн. без позбавленням права керування транспортним;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області № 511/1988/23 від 11.09.2023р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП та було покладено адміністративне стягнення в розмірі 51000 грн. без позбавленням права керування транспортним;

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2023 року / справа № 702/301/20/ зазначила наступне.

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст.33, ч.3 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що до складання зазначеного протоколу ОСОБА_1 не має право керування, тобто нехтує вимогами законодавства та без водійських навичок, перевірених відповідними органами та отриманих в наслідок цього водійським посвідченням, створює небезпеку учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння без надання на це право.

Пом`якшуючих обставин судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування без конфіскації транспортного засобу, оскільки він ні є власником.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.М. Буран