КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/9142/23-п Суддя І інстанції - Шапутько С.В.
Провадження № 33/824/2083/2024 Суддя суду апел. інст.- Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рябчука І.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 19.02.2023 року о 00 год.15 хв. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 63 в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом «Санг Йонг Муссо», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема, підвищена активність, жвавість рухів. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Рябчук І.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення зроблений на підставі неповно і не об`єктивного досліджених судом доказів у справі та внаслідок неналежної оцінки всіх обставин події. Адвокат вважає, що відеозапис працівників поліції з місця події не містить інформації про те, що ОСОБА_1 керував та був водієм транспортного засобу, не містить належної інформації, за якою можна було б вважати, що у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння, що вказує на безпідставність вимог працівників поліціє про необхідність проведення медичного оглядуйого на стан сп`яніння. Адвокат вважає, що у працівників поліції були відсутні підстави для перевірки стану здоров`я ОСОБА_1 з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні дані про порушення ним будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, як відсутні дані про відсторонення його підзахисного від керування транспортними засобом. За таких обставин та з посиланням на порушення прав ОСОБА_1 під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, який заперечував перебування у стані буд-якого сп`яніння, адвокат просить задовольнити його апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Рябчука І.В. який підтримав апеляційну скаргу та не заперечує проти розгляду скарги за відсутності ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а за ч.3 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку, коли такі дії вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вимоги якого ОСОБА_1 не виконав.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, відповідно до якого він як водій транспортного засобу зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 439706 від 19.02.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2023 о 00 год15хв в м. Києві по вул. В.Васильківська, 63, керував автомобілем «Санг Йонг Мусоо» н.з. НОМЕР_2 VХ(В) з ознаками наркотичного сп`яніння - мав підвищену активність, жвавість рухів, від проходження огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються долученим до матеріалів адміністративної справи направленням ОСОБА_1 до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 19.02.2023 року, оскільки в нього були ознаки сп`яніння : підвищена активність; жвавість рухів.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів приходжу до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у відмові проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку , що є порушенням п. 2.5. ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП (Постанова судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року. Справа № 216/4821/22. Постанова судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року. Справа «214/5839/22)

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з дотриманням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП., та в межах санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП..

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Рябчука І.В. про безпідставність висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого відеозапису нагрудної камери поліцейського, водієм автомобіля «Санг Йонг Мусоо» був саме ОСОБА_1 , який під час спілкування працівниками поліції не заперечував факту керування автомобілем, повідомляв інформацію про маршрут поїздки, під час оформлення протоколу знаходився за кермом автомобіля. При виявленні працівниками поліції ознак сп`яніння заперечував щодо вживання алкогольних напоїв та відмовився від запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначений відеозапис не містить та відповідно, спростовує доводи адвоката щодо не керування ОСОБА_1 автомобілем та безпідставності вимог працівників поліції щодо необхідності проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як слідує з відеозапису працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: жвавість рухів; підвищена активність, у зв`язку з чим запропоновано йому пройти огляд у лікаря, що відповідає положенням наведеної інструкції.

Тверджень адвоката про порушення працівниками поліції під час складання протоколу прав ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, так як спростовуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів адміністративної справи, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2023 року, за якими права ОСОБА_1 , були роз`ясненні права у відповідності дост.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах адміністративної справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом та поміщення останнього на відповідний майданчик жодним чином не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків. Варто зазначити, що працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 не має права сідати за кермо автомобіля та з`ясовували можливість інших пасажирів автомобіля керувати ним.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, як зазначає апелянт, не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Рябчука І.В. залишити без задоволення, а постанову районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний