Справа №538/815/24
Провадження по справі №3/538/335/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О.,

за участю: секретаря Потапенко І.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності- адвоката Кузьменка В.О.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лохвиця адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 року близько 04-05 години ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

За вказаним фактом 01.05.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314041.

На розгляд Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав. Пояснив, що нецензурною лайкою виражався, психологічного тиску не вчиняв.

Захисник- адвокат Кузьменко В.О. також просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посянив, що дійсно, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була сварка, але ніякого насилля фізичного чи психологічного відносно потерпілої він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що на теперішній час примирилася з ОСОБА_1 . Поліцію викликала, щоб налякати ОСОБА_1 . Будь-який тиск з боку останнього вона не відчувала

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство- діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї- форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Скоєння ОСОБА_1 правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Так, постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.09.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 конфлікт спровокувала ОСОБА_2 , оскільки між ними тривалий час існують неприязні відносини, після чого він вирішив зателефонувати на лінію «102» (а.с. 3).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , вона перебувала у своєї куми ОСОБА_3 та разом з нею вирішила піти додому забрати дитину, оскільки ОСОБА_1 поводив себе неадекватно. Останній умисно її вів додому та виражався в її адресу нецензурною лайкою (а.с. 4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , їй стало відомо про факт домашнього насилля зі слів ОСОБА_2 . У її присутності ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , хватав потерпілу за волосся, після чого забрав її та дитину до будинку (а.с. 5).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , пояснив, що він є працівником поліції і 01.05.2024 року перебував на добовому чергуванні. Починаючи з двох годин ночі у родині ОСОБА_5 виникла сварка, тобто факт домашнього насильства. Коли приїхали на виклик, ОСОБА_1 перебував вдома з явними ознаками сп`яніння (нечітка мова, хитка хода), поводив себе неадекватно. Місце перебування ОСОБА_2 було невідоме, її не могли знайти, оскільки вона переховувалася від ОСОБА_1 . Останній був опитаний та поліція поїхала з місця події. Через хвилин двадцять надійшов ще один виклик. З боку сім`ї ОСОБА_5 протягом ночі було зареєстровано чотири повідомлення та здійснено два виклики на лінію «102». Коли приїхали на виклик, то на очах ОСОБА_2 були сльози, вона перебувала у пригніченому стані. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою у її бік та кричав, що вона забрала у нього дитину. Натомість, ОСОБА_2 пояснила, що вона прийшла забрати дитину, оскільки боялася ОСОБА_1 . Оформлення матеріалів відбувалося з двох годин ночі і до сьомої години ранку. Фізичне насилля не підтвердилося, був психологічний тиск. ОСОБА_2 вибігала до сусідів.

На запитання суду потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що дійсно вибігала і ховалася від ОСОБА_1 , оскільки не бажала продовжувати скандал. Поліцію викликала, щоб налякати чоловіка, була сварка, «поматюкали один одного».

На запитання захисника ОСОБА_2 пояснила, що чоловіка не боялася та від нього не ховалася. Проте, суд розцінює пояснення потерпілої, як такі, що направленні на уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його громадське значення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що в діях останнього є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та його слід притягнути до адміністративної відповідальності, призначивши стягнення у вигляді штрафу, і це буде справедливе стягнення, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер правопорушення, дані про особу, винну у правопорушенні, її майновий стан.

Обставини, що обтяжують відповідальність особи, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 3028,00 грн., тобто, розмір судового збору складає 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) грн.

Штраф стягнути до держбюджету на розрахунковий рахунок (IBAN): UA0016610, отримувач ГУК Полтавська обл./тг м. Лохвиця/21081100, , банк отримувача- Казначейство України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (одержувач платежу: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, п. 5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст постанови складений 23.05.2024 року.

Суддя: Т.О. Зуб