Справа № 464/8876/23 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/415/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

секретаря судового засідання Сабової Х.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Новіцького П.М.,

представника потерпілого адвоката Коростильова В.А.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Новіцького П.М. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11.12.2023 о 11.00 год. на вул. гн. Хоткевича, 16 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , перед початком руху та його зміною не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №635897 від 21.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 11.12.2023 о 11.00 год. на вул. Гн. Хоткевича, 16 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, не повідомивши орган поліції, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На постанову суді представник ОСОБА_1 адвокат Новіцький П.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що при розгляді справи відносно ОСОБА_3 суд не дотримався зазначених вимог Закону, проявив упередженість та необ`єктивність та постановив незаконне судове рішення, яке ґрунтується на припущеннях, що стало наслідком ігнорування об`єктивних та достовірно встановлених в ході судового засідання фактів, надання переваги показанням зацікавленої особи над документальними доказами, які доводили відсутність юридичного складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що схема до протоколу є неналежним та недопустимим доказом. З огляду на те, що схема є додатком до протоколу та його невід`ємною частиною, слід визнати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N° 635896 від 21.12.2023 та протокол ААД N° 635897 від 21.12.2023 про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства.

Стверджує, що належних та допустимих доказів про заподіяння майнової шкоди не здобуто, а тому діяння ОСОБА_3 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що суд приймаючи рішення у справі, зобов`язаний був критично оцінювати саме показання зацікавленої особи - ОСОБА_2 , беручи до уваги перш за все факт залишення нею місця пригоди, та не надавати перевагу обставини, що були похідними від даного факту, зокрема, понесеним витратам ОСОБА_2 .

Зазначає, що висновки суду про обговорення в месенджері саме вартості ремонтних робіт грунтуються на припущеннях, а тому визнання зазначеної переписки доказом винуватості ОСОБА_3 є безпідставним та необгрунтованим.

Вважає за необхідне звернути увагу на те, що в постанові суду, серед іншого, зазначено наступне: « ОСОБА_4 , котрий ствердив, що на момент події, хоча і не спостерігав самого ДТП, однак був присутнім на місці безпосередньо, допомагав ОСОБА_5 у переміщенні його автомобіля, тобто усунення перешкод, спостерігав, що правий передній кут бамперу «Skoda» знаходився на незначній дистанції, зокрема кілька сантиметрів до автомобіля «Peugeot 308», на рівні потертостей, що були пошкодженими, що транспортні засоби були забруднені».

Отже, ОСОБА_4 не лише засвідчив, що не був свідком наїзду одного автомобіля на інший, а й підтвердив, що автомобілі, коли він прибув на місце пригоди, не контактували, а лише знаходились поруч, і тим самим не підтвердив спричинення пошкоджень автомобілю «Peugeot 308».

З огляду на зазначене вважає що, правові підстави для визнання показань ОСОБА_6 доказом винуватості ОСОБА_3 в суду були відсутні, а висновок суду про спричинення пошкоджень автомобілю під час пригоди 11.12.2023 грунтується не на доказах, а на припущеннях.

Вказує, що висновки суду грунтуються на відомостях, що мають суб`єктивний характер, що містяться в показаннях зацікавленої особи та іншої особи, яка не підтвердила спричинення технічних пошкоджень автомобілю, а також на неналежних доказах: повідомленні страховику, у долученій якого до справи судом було відмовлено, а також висновку товарознавчої експертизи.

Зазначає, що поліцейський при складанні протоколів вимог сг.268 КУпАП не дотримався, і тим самим позбавив ОСОБА_1 гарантій щодо забезпечення його конституційних прав, в тому числі на захист, а тому обидва протоколи із зазначених підстав підлягають визнанню недопустимими доказами.

Заслухавши виступ адвоката Новіцького П.М. та ОСОБА_1 які апеляційну скаргу підтримали, адвоката Коростильова В.А. та Чліянц Н.С., які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до п. 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 2.10 а, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Та відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №635896 від 21.12.2023 згідно котрого вбачається, що 11.12.2023 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , перед початком руху та його зміною не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №635897 від 21.12.2023 згідно котрого ОСОБА_1 11.12.2023 о 11.00 год. на вул. Гн. Хоткевича, 16 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, не повідомивши орган поліції, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху;

- схемою місця ДТП від 11.12.2023;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 21.12.2023, відповідно до яких останній пояснив, що ДТП не було;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 від 21.12.2023, в яких повідомив про те, що 11.12.2023 близько 11.00 год. вийшов з будинку, що за адресою: м. Львів, вул. Хоткевича, 16, та побачив два автомобілі, а саме марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 , та марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , які контактували між собою, а саме авто марки «Skoda» переднім правим кутом з правими боковими дверями транспортного засобу марки «Peugeot», внаслідок чого такі автомобілі отримали пошкодження. Після чого допоміг водію транспортного засобу марки «Skoda» виїхати, оскільки на дорозі була ожеледиця та пішов з місця події;

- копією письмової заяви ОСОБА_2 від 14.12.2023, в якій просить скласти протокол за вчинення ДТП на водія автомобіля марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , який 11.12.2023 здійснив зіткнення з її припаркованим автомобілем марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 . За результатами події винуватець пообіцяв відшкодувати шкоду та покинув місце пригоди. В подальшому відмовився здійснювати відшкодування;

- скріншотом переписки у мобільному застосунку вайбер;

- фотосвітлинами, якими зафіксовано пошкодження транспортного засобу марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 ;

- показаннями, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , та інспектором ОСОБА_8 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, містять у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та особи-порушника.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього складено з порушенням вимог чинного законодавства, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та належним чином необґрунтованими, та додатково звертає увагу, що працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів, крім того судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП працівниками поліції, матеріали провадження не містять.

Доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_4 не лише засвідчив, що не був свідком наїзду одного автомобіля на інший, а й підтвердив, що автомобілі, коли він прибув на місце пригоди, не контактували є абсолютно безпідставними, оскільки, як з письмових пояснень, так і з показань ОСОБА_7 , які він надав в суді першої інстанції вбачається, що 11.12.2023 близько 11.00 год. Свідок вийшов з будинку, що за адресою: м. Львів, вул. Хоткевича, 16, та побачив два автомобілі, а саме марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_3 , та марки «Skoda», р.н. НОМЕР_2 , які контактували між собою, а саме авто марки «Skoda» переднім правим кутом з правими боковими дверями транспортного засобу марки «Peugeot», внаслідок чого такі автомобілі отримали пошкодження. В судовому засіданні свідок ствердно зазначив, що зіткнення між двома автомобілями мало місце, на таких були наявні ушкодження та потертості. Крім того вказав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в той час не заперечував обставин спричинення механічних пошкоджень потерпілій.

Вказані показання в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та твердженням про те, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, вимог п. 2.10 а та 2.11 Правил дорожнього руху не виконав, тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не бере.

Щодо доводів апелянта в частині порушення права ОСОБА_1 на захист, слід зазначити наступне.

Відповідно до вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення, які ОСОБА_1 підписав, та був повністю згідний з ними, жодних зауважень до дій працівників поліції чи порушень будь-яких його прав правопорушник не вказував, громадянину ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Тому доводи апелянта в частині порушення права на захист ОСОБА_1 для суду є незрозумілими, оскільки працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, жодних перешкод користуватись допомогою захисника з боку працівників поліції не було.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в частині вимог щодо скасування постанови та закриття провадження у справі і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Новіцького П.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА