ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/388/24 № 3/610/244/2024
м. Балаклія17 квітня 2024 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 , за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 012875 від 13.02.2024 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що:

« 10.02.2024 о 22.00 год за адресою: Харіквська область Ізюмський район на автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія-Гороховатка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pajero номерний знак НОМЕР_3 та не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Honda Accord номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 11.3., 11.4. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП».

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Пояснив, що керуючи військовим службовим автомобілем Mitsubishi з пасажиром ОСОБА_3 на ближньому світлі фар рухався зі сторони м. Балаклія в напрямку с-ща Андріївка. Було темно, ожеледиця. На ділянці дороги між підприємствами ОСОБА_4 і Балцем метрів за 40-50 з-за так званого блокпосту з обмежувачами руху з бетонних блоків на зустріч виїхав автомобіль Honda та рухався по траєкторії на смугу його руху. Він застосував екстренне гальмування, автомобіль почало зносити вліво. В районі розділювальної смуги (умовної) відбулося зіткнення автомобілів правими передніми частинами. Його важкий автомобіль залишився майже на місці, а автомобіль Honda розвернуло і відкинуло на смугу його руху, передньої частиною в напрямку с-ща ОСОБА_5 .

В суді потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що керуючи автомобілем Honda з пасажиром ОСОБА_6 на ближньому світлі фар рухалася зі сторони с-ща ОСОБА_5 в напрямку м. Балаклія. Було темно, ожеледиця. На ділянці дороги між підприємствами Балцем і ОСОБА_4 проїздила імпровізований блокпост з обмежувачами руху з бетонних блоків. Дорожніх знаків у цьому місці не було. ОСОБА_7 попереду бачила світло фар, розуміла що вона встигає. Повернулася на смугу свого руху. Її пасажирка закричала, побачивши попереду яскраве світло. Вона злякалася, вивернула руль вліво (а це в напрямку смуги зустрічного руху) і відбулося зіткнення в районі розділювальної смуги (умовної). Екстрене гальмування не застосовувала.

В суді свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона була пасажиром авто Honda під керуванням ОСОБА_2 Рухалася зі сторони с-ща ОСОБА_5 в напрямку м. Балаклія. Було темно, ожеледиця. На ділянці дороги між підприємствами Балцем і ОСОБА_4 проїхали імпровізований блокпост з обмежувачами руху з бетонних блоків, повернулися на смугу свого руху і рухалися прямо. На зустріч рухався автомобіль з включеними фарами. При зближенні зустрічний автомобіль поїхав на них зі своєї смуги руху, вона закричала і відбулося зіткнення. Не бачила які прийоми керування застосовувала ОСОБА_2 . Конкретику механізму зіткнення пояснити не може.

В суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що пасажиром їхав в автомобілі Mitsubishi під керуванням ОСОБА_1 . Рухалися зі сторони м. Балаклія в напрямку с-ща Андріївка. Було темно, ожеледиця. На ділянці дороги між підприємствами ОСОБА_4 і Балцем на смугу їхнього руху виїхав зустрічний автомобіль. ОСОБА_1 намагаючись уникнути лобового зіткнення «крутнув рулем» і екстренно загальмував. В районі розділювальної смуги (умовної) відбулося зіткнення з автомобілем Honda. Їхній автомобіль контактував правою передньою частиною та одразу зупинився. Автомобіль Honda розвернуло у зворотному напрямку, відкинуло і він зупинився на смузі їхнього руху.

В суді свідок ОСОБА_8 пояснив, що іншим автомобілем рухався позаду свої товаришів по службі зі сторони м. Балаклія в напрямку с-ща Андріївка. Було темно, ожеледиця. На ділянці дороги між підприємствами ОСОБА_4 і Балцем побачив як на автомобілі Mitsubishi загорілися стоп сигнали. У той же момент згасли і фари зустрічного автомобіля. Що там відбулося він не бачив. Коли під'їхав на місце, то автомобіль Honda був відкинутий майже до бетонних блоків, на смугу їхнього руху і розвернутий в напрямку с-ща Андріївка. Автомобіль Mitsubishi зупинився метрах у 5-7 до бетонних блоків, пошкодження мав переважно у правій передній частині.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 10.02.2024 автомобіль Honda має пошкодження лівого крила, капоту, лівої фари, бамперу, решітки радіатору, правого колеса, лобового скла. Автомобіль Mitsubishi має пошкодження бамперу, правого крила, капоту, правої фари, правого переднього колеса. Зазначено про застосування фотоапарату, але фотознімки місця події не надані. На схемі зафіксовано осип уламків.

Однією з основних цілей огляду місця дорожньо-транспортної події є встановлення місця наїзду, зіткнення. На це місце може вказувати локалізація осипу ґрунту з-під автомобіля, частин кузова автомобіля, шматочків лакофарбового покриття, скла, фар тощо, тобто об`єктивна інформація слідової картини.

Однак, як убачається зі схеми місця ДТП, на ній відсутня така інформація з прив'язкою осипу предметів до елементів проїзної частини. Не зазначено з чого складається осип уламків, конкретне місце його концентрації, не відображено очевидно наявний осип бруду, снігу, льоду з-під передніх частин автомобілів, передніх колісних арок та коліс, що би вказало на об'єктивне місце зіткнення автомобілів.

ОСОБА_1 інкриміновано виїзд на смугу зустрічного руху, де його автомобіль зіткнувся з зустрічним автомобілем.

З пояснень учасників ДТП і свідків встановлено, що зіткнення автомобілів відбулося у районі розділювальної смуги (умовної). Більш точно встановити на чиїй смузі руху розташовано місце зіткнення внаслідок неякісного огляду місця події за вказаних обставин неможливо внаслідок відсутності сукупності доказів на підтвердження обвинувачення і спростування позиції захисту, інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення по за розумним сумнівом в суді свого впевненого підтвердження не знайшло.

ОСОБА_1 інкриміновано порушення ПДР, а саме п. 11.3.: «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»,

п. 11.4.: «на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги».

Однак очевидною є відсутність порушення вимог п. 11.4. ПДР, оскільки на дорога не мала двостороннього руху, не мала щонайменше двох смуг для руху в одному напрямку.

Натомість не інкримінувалося порушення вимог п. 13.1., 13.3. ПДР, які вимагають дотримуватися безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду.

При рівності фактичних обставин протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на водія ОСОБА_2 чомусь не складався.

Письмові пояснення від учасників ДТП і свідків відібрані поверхнево, формально, не дають змоги встановити фактичні обставини та механізм ДТП, що ще більше ускладнило би розгляд справи у разі їх нез`явлення до суду.

Схема місця ДТП не є об`єктивною, оскільки ДТП відбулося у безпосередній близькості від розташованих на проїзній частині бетонних блоків та споруд імпровізованого блокпосту, однак ці перешкоди для видимості транспортних засобів і їх руху чомусь не були відображені, як і наявність або відсутність попереджень, дорожніх знаків поетапного обмеження швидкості, аварійно небезпечної ділянки (іншої небезпеки), місця (ділянки) концентрації дорожньо-транспортних пригод, освітлення цих перешкод тощо.

Тобто обстановка в місці ДТП була викривлена.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко