Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/917/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
09 липня 2023 р. о 02 год. 39 хв., в смт Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Combo, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні 17 жовтня 2023 р. гр. ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що того дня вони стояли на території «Сільгосптехніки». Він їхав і працівники поліції його зупинили, він пояснив, що їде з пасіки, віз дівчат. Сказав, що дівчата розслаблялись там і тому поліцейський до нього сказав, що відчуває запах алкоголю. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці, або в медичному закладі, поїхати з ними, але як йому було залишити людей. Тому він відмовився, а вранці прийшов до лікарні і там йому сказали, що вже пізно проходити. Направлення до лікарні, йому не виписували.
Крім того, ОСОБА_2 подав до суду клопотання в якому просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.130 КУпАП, оскільки вважає, що наявні в матеріалах справи документи та докази, долучені до протоколу працівниками поліції не доводять поза розумним сумнівом наявності складу правопорушення в його діях, а навпаки підтверджують наявність порушень з боку працівників поліції порядку огляду мене, як водія транспортного засобу на стан сп`яніння, які тягнуть за собою визнання такого огляду недійсним.
Так, зазначає, що працівниками поліції не було проінформовано його про причину зупинки транспортного засобу, яким він керував. І в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ним, як водієм транспортного засобу, Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.
Вважає, що посилання поліцейських на комендантську годину як на причину зупинки є необґрунтованим, так як його автомобіль міг бути зупинений патрулем, а працівниками поліції навіть під час коменданської години автомобіль міг бути зупинений за наявності ознак, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
За таких обставин, вважає, що ним, як водієм не допущено порушень Правил дорожнього руху, за які транспортний засіб, яким він керував, слід було зупинити, у зв`язку із чим та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні мною адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що поліцейські перед пред`явленням вимоги про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння не вказали про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і будь яких доказів відносно того, що у нього як водія були ознаки алкогольного сп`яніння, які б давали право поліцейському підстави проводити огляд його на стан алкогольного сп`яніння, немає.
Також вказує, що направлення, яке міститься в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом направлення мене для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки воно не виписувалось та не пред`являлось йому під час складання протоколу про адмінправопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП. Тому вважає, що поліцейський у встановленому законом порядку, не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є істотним порушенням вимог СТ.266 КУпАП.
В подальшому судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Так, 05.12.2023 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. До клопотання долучено довідку видану директором КНП «Ц ПМСД» Ружинської селищної ради про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 04.12.2023 по 08.12.2023 р.
11.03.2024 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав копію довідки про його перебування. на стаціонарному лікуванні з 08.03.2024 р.
19.03.2024 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав копію довідки про його перебування на стаціонарному лікуванні з 08.03.2024 р.
27.03.2024 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав копію довідки про його перебування на амбулаторному лікуванні з 26.03.2024 р. по 30.03.2024 р.
10.04.2024 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав копію довідки про його перебування на амбулаторному лікуванні з 08.04.2024 р. по 12.04.2024 р.
Розглянувши питання щодо можливості визнання причини неявки в судове засідання 10.04.2024 р. ОСОБА_1 поважною, суддя зазначає наступне.
Так, в силу ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення, перебуває у провадженні суду з 09.07.2023 року.
Судом багаторазово призначались судові засідання по розгляду даного протоколу, які відкладались у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної.
Також, суд констатує, що останній був ознайомлений з матеріалами справи відносно нього, приймав участь в судових засіданнях, надавав покази, подав клопотання про закриття провадження у справі, був присутній під час дослідження письмових доказів та відео з нагрудної камери поліцейського.
За таких обставин, враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, який багаторазово не з`являвся в судові засідання та подавав копії довідок про перебування його на амбулаторному лікуванні, суддя не має підстав для визнання причини неявки в судове засідання 10.04.2024 р. ОСОБА_1 поважною. Вказані дії ОСОБА_1 розцінюються як такі, які вчиненні з наміром затягування розгляду справи задля закриття в подальшому провадження в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
З урахуванням наведеного, враховуючи, що Гоменюком був повідомлений завчасно та належним чином про розгляд справи, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.
Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 028180 від 09.07.2023 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини вчинення правопорушення;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у гр. ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся у зв`язку з його відмовою;
- рапортом поліцейського СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписах, які міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, які було переглянуто в судовому засіданні.
З відео файлів вбачається, фіксація факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт його зупинки працівниками поліції. Зупинивши транспортний засіб, поліцейські інформує водія про причину його зупинки, а саме те, що він перебуває в комендантську годину на вулиці. Працівник поліції просить надати посвідчення водія, пояснює, що відчуває від водія запах алкогольного сп`яніння, волій повідомляє, що випив трішки. Поліцейський запитує водія чи пройде він огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі. Водій уникає відповіді.
Поліцейський повторно пояснює, чи пройде водій огляд на місці зупинки транспортного засобу, чи в лікарні та роз`яснює, що у разі його відмови від проходження огляду, в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водій повідомляє, що він може й пройти. Поліцейський надає прилад «Драгер», сертифікат про його повірку, надає мундштук та запитує чи пройде водій огляд за допомогою «Драгер», чи в лікарні, також пояснює, що він може відмовитись від огляду, але у такому разі відносно нього буде складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій відповідає: «Я відмовляюсь».
Поліцейський повідомляє, що в автомобілі, яким він керує не працювала під світка і тому буде складено постанова за вказане.
Поліцейські складають процесуальні документи та оголошує водію його права та обов`язки. Надає їх для підпису. Складають протокол про адміністративне правопорушення, оголошує його, пропонує поставити підпис, написати пояснення, водій відмовляється. Ставить підпис за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобами.
Поліцейські повідомляють, що подальший рух водію заборонено.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху
заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів.
Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суддею встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи ОСОБА_1 відносно того, що працівниками поліції не було проінформовано його про причину зупинки транспортного засобу, яким він керував та що ним, як водієм не допущено порушень Правил дорожнього руху, за які транспортний засіб, яким він керував, слід було зупинити, спростовуються дослідженим в суді відеозаписом події, де відображена розмова ОСОБА_1 із поліцейськими. Так, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу повідомив ОСОБА_1 про причину його зупинки, а саме те, що він перебуває в комендантську годину на вулиці. Відповідно до пункті 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" комендантська година - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. А відповідно до п. 7 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, тобто працівниками поліції дотримано вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
Доводи ОСОБА_1 відносно того, що працівниками поліції не було проінформовано його про причину зупинки транспортного засобу, яким він керував та що ним, як водієм не допущено порушень Правил дорожнього руху, за які транспортний засіб, яким він керував, слід було зупинити, спростовується дослідженим в суді відеозаписом події, де відображена розмова ОСОБА_1 із поліцейськими. Так, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу повідомив ОСОБА_1 про причину його зупинки, а саме те, що він перебуває в комендантську годину на вулиці, тобто порушує комендантську годину та у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю, було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.
Відповідно до пункті 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" комендантська година - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Якщо людина в заборонений час протягом комендантської години перебуває на вулиці, то комендантський патруль має право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.
Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення.
У разі порушення комендантської години патруль має право затримати, застосувати фізичну силу, спецзасоби і в окремих випадках, зброю.
Фактично ОСОБА_1 , керував автомобілем о 02 год 39 хв., 09.07.2023 року тобто з порушенням комендантської години, чого і сам не заперечує, а тому працівники поліції мали право зупинити його для з`ясування причини керування транспортним засобом з порушенням коменданської години.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 та його захисником не надано.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху,є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.) .
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 15.04.2024 року.
Суддя О. В. Митюк.