Справа№672/178/24
Провадження №3/672/108/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Гаджука В.О., потерпілої ОСОБА_2 в режимі відеоконференції, представника потерпілої адвоката Богача А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого головним бухгалтером в КНП Городоцька МБЛ» Городоцької міської ради,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 15.02.2024 об 11 год. 50 хв. в м.Городок по вул.Грушевського біля приміщення Городоцької міської радивиражався нецензурними словами та принижував свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство в сім?ї, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав. Суду пояснив, що з березня 2022 року його дружина ОСОБА_2 разом з чотирма дітьми поїхала в Польщу, а він залишився в Україні. Через деякий час дружина перестала виходити з ним на зв`язок. В подальшому він дізнався, що вона зустрічається в Польщі з іншим чоловіком, народила від нього дитину. За досягненою між ним та дружиною домовленістю в 2023 році він привіз двох їх спільних дітей в Україну, діти проживають з ним та відмовляються повертатися в Польщу. Через непорозуміння з приводу місця проживання дітей, він був викликаний на засідання комісії з питань захисту прав дітей. Після засідання він запропонував дружині компенсувати вартість зламаного нею (на його думку) дверного замка, у відповідь вона почала його нецензурно ображати. Наполягає, що він зі свого боку ніяким чином дружину не ображав, не висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гаджук В.О. вказав на ряд помилок при оформленні матеріалів, заперечує щодо наявність складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 13.03.2022 вона разом зі своїми дітьми поїхала в Республіку Польща. Деякий час вона спілкувалася з чоловіком, однак майже кожна розмова закінчувалася образами та приниженням з його боку. Наполягає, що таке відношення чоловіка до неї було на протязі всього їх спільного життя. Наприкінці 2022 року вона повідомила ОСОБА_1 , що зустріла іншого чоловіка та хоче розлучитися з ним. ОСОБА_1 приїхав в Польщу з метою побачитися з дітьми, а потім без її відома вивіз двох дітей в Україну. На сьогоднішній день діти проживають разом з ним, ОСОБА_1 перешкоджає їй у спілкуванні з дітьми. В той день, 15.02.2024 вони знаходилися в будівлі Городоцької міської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дітей. Після засідання, виходячи з будівлі, ОСОБА_1 почав її ображати з використанням обсценної лексики, називаючи жінкою легкої поведінки, бажав їй смерті. Зазначила, що сприйняла цей конфлікт як сварку в громадському місці, а не конфлікт в сім`ї. Пояснити що саме вона розуміє під спричиненням їй шкоди психічному здоров`ю не змогла. Наполягає на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності.

Представник потерпілої адвокат Богач А.А. вказав на наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також судом було допитано в якості свідка особу, яка склала протокол - ст.ДОП ВПД №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Левандовського А.В., який пояснив, що 15.02.2024 до поліції звернулася ОСОБА_2 з заявою, що її чоловік ОСОБА_1 біля приміщення Городоцької міської ради ображав її нецензурними словами та принижував. В якості доказів нею було надано коротке відео, але при перегляді було встановлено, що неможливо ідентифікувати осіб, зображених на ньому, тому це відео не було долучено до справи в якості доказу. В ході збирання доказів, ним були в телефонному режимі опитані ОСОБА_3 (брат ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2 ), які підтвердили, що були свідком конфлікту, а також сам факт конфлікту, а саме, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами.

Суд зробив все можливе для допиту в якості свідка ОСОБА_3 в режимі відеоконференції через його віддалене місцезнаходження (м.Дніпро), але через проблеми технічного характеру не вдалося вийти на зв`язок з судом, з яким повинна була відбутися відеоконференція.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 (батько ОСОБА_1 ), який пояснив, що в день засідання комісії з питань захисту прав дитини знаходився поруч з приміщенням Городоцької міської ради. Бачив, як з будівлі вийшов спочатку його син ОСОБА_1 , а через декілька хвилин його невістка ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю та братом. Конфлікту між сином та невісткою не бачив, вони знаходилися на відстані один від одного.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що хоча ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак вже більше двох років проживають окремо, спілкування між ними відсутнє.

Конфлікт між сторонами виник через відсутність згоди щодо місця проживання дітей. Зі слів ОСОБА_2 , вона разом з чотирма дітьми, троє з яких є біологічними дітьми ОСОБА_1 , 13.03.2022 виїхала на територію Республіки Польща. В подальшому покази учасників різняться: ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_1 обманим шляхом без погодження з нею вивіз двох їх дітей на територію України, ОСОБА_1 стверджує, що вивіз дітей за погодженням з ОСОБА_2 . В результаті між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання цих дітей. Цей спір був предметом розгляду у виконавчому комітеті Городоцької міської ради саме 15.02.2024 і після участі в засіданні комісії, біля будівлі між учасниками виник конфлікт, який проявився в словесних образах.

Суд вважає, що даний словесний конфлікт дійсно мав місце між сторонами, так як фактично підтверджений як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

В даному випадку суд вважає необхідним встановити, чи підпадають дії ОСОБА_1 під норми ст. 173-2 КУпАП, тобто чи вчинив ОСОБА_1 домашнє насильство.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Тобто, домашнє насильство можна охарактеризувати через такі ознаки: по-перше, воно є протиправним діянням; по-друге, воно вчиняється умисно, при чому форма умислу не впливає на кваліфікацію діяння як домашнього насильства; по-третє, воно посягає на права та свободи постраждалої особи; по-четверте, воно завдає або може завдати шкоду постраждалій особі; по-п`яте, кривдник зв`язаний із постраждалою особою особливими відносинами родинними, сімейними, спільним проживанням; по-шосте, воно проявляється як через дії, так і через бездіяльність; але крім цього, домашнім насильством є погрози його вчинити; по-шосте, при вчиненні домашнього насильства кривдник домінує над постраждалою особою або контролює її життя та поведінку.

Конфлікт це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Насильство відрізняється від конфлікту наступними проявами: домінуванням однієї сторони над іншою (оскільки в основі насильства лежить контроль постраждалої), значною перевагою сил, порушенням прав людини (свобода, особиста недоторканість, життя, здоров`я тощо), наявністю шкоди, умислу та усвідомленої протиправності.

В даному ж випадку судом встановлено наявність між учасниками конфлікту, який пов`язаний з розлученням та визначенням місця проживання дітей. Конфлікт носить затяжний характер, учасники не можуть дійти спільної згоди, тому намагаються вирішити спори з участі інших установ, в тому числі суду.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд не надає оцінку недолікам при складанні адміністративного протоколу та матеріалів до нього.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, яке йому ставиться в вину, а тому провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32, ст. 32-1 КУпАП.

Суддя Л.Е.Пономаренко