Справа № 461/5292/23 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/514/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

захисника Цьороха Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Цьорох Ю.Р. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої приватним нотаріусом, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 о 11 год. 10 хв. 16.06.2023 у м. Львові по вул. Городоцькій, 50, керуючи автомобілем «Volvo XC 60» номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «БАЗ А079.14» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку з правої сторони, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України.

На постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Цьорох Ю.Р. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року в частині визнання винною ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що 14 березня 2024 року судом була проголошена вступна та резолютивна частина постанови, а також було проголошено, що повний текст постанови буде виготовлено через п`ять днів, тобто 19 березня 2024 року. Як, передбачено ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Зазначений документ не був вручений або надісланий ні ОСОБА_1 ні її захиснику.

В обґрунтуванні апеляційних вимог покликається на те, що з постановою погоджується, однак не погоджується з формулюванням

суду, яке викладене в описовій частині вказаної постанови, в якій суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.

Приймаючи це рішення суд повністю проігнорував висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3856-Е від 23 лютого 2024 року, яка була проведена спеціалістами ЛНДІСЕ.

Так, з висновку експертизи виникає, що встановити причинно наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху України та наслідками дорожньо-транспортної пригоди не видається можливим через відсутність інформації про траєкторію руху автомобіля та автобуса до їх зіткнення, про місце зіткнення та їх розміщення відносно елементів дороги.

Вважає, що з огляду на цей висновок, суд повинен був прийти до висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що незважаючи на зібрані у справі докази, суд належним чином оцінив їх та прийшов до хибного висновку, що є грубим порушенням

матеріального права.

Заслухавши виступ захисника адвоката Цьороха Ю.Р. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На переконання апеляційного суду, вищезазначених вимог закону суд при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався в повному обсязі.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №025734 від 16.06.2023, схемою ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , висновком експерта №3856-Е від 23.02.2024 року і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Що стосується покликань апелянта про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними.

Так, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.2 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також ураховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, передбачені ст. 280 КУпАП, апеляційний суд прийшов до переконання, що суддею місцевого суду обґрунтовано встановлено вину ОСОБА_1 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд вважає постанову місцевого суду законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Цьороху Ю.Р. строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цьороха Ю.Р. залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА