Справа № 681/331/24
Провадження 3/681/159/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горщар А.Г.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №3 (м. Полонне) Шепетівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, громадянки України,

за ч.1 ст.164 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 565014 від 15 лютого 2024 року, складеного інспектором СРПП ВПД № 3 Шепетівського РУП капітаном поліції Корніюк Л.П., ОСОБА_1 ставиться у провину, що вона, 15.02.2024 року приблизно о 12:30 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , здійснювала провадження господарської діяльності підакцизними товарами, а саме спиртними напоями, без отримання відповідної ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності.

Такі дії ОСОБА_1 , автором протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП - провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй порушенні заперечила та пояснила, що користується належним для ОСОБА_2 торгівельним кіоском по АДРЕСА_2 , який складається з торгівельного залу та складського приміщення, для здійснення торгівельної діяльності. Однак не здійснювала продаж алкогольних напоїв, такі були відсутні на вітрині торгівельного залу. Вилучені працівниками поліції пиво та слабоалкогольні напої належать для власниці кіоску ОСОБА_2 , яка зберігала їх в складському приміщенні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що є власницею земельної ділянки АДРЕСА_2 та торгівельного кіоску на ній. Кіоск перебуває в користуванні ОСОБА_1 14 лютого 2024 року ОСОБА_2 передала на зберігання в складському приміщенні кіоску належні їй пиво та слабоалкогольні напої, які не продавались, а лише зберігались там, оскільки вона має іншу торгівельну точку, де здійснюється продаж такого товару на підстав відповідної ліцензії.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Кодексу адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст.164 КУпАП.

За положеннями ч.2 ст.55 ГК України суб`єктом господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (пункт 2 названої норми).

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 Господарського кодексу України).

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документом дозвільного характеру є дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції Закону №3303-ІХ набравшого чинності з 03 вересня 2023 року) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з ч. 1 ст.20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи у період зупинення дії ліцензії повністю або частково, невиконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, порушення ліцензіатом строку повідомлення про всі зміни даних, зазначених у заяві та документах, а також за наявності контролю за діяльністю ліцензіата у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", резидентами держав, що здійснюють збройну агресію проти України, у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України", суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів протягом календарного року), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичної особою-підприємцем, здійснює торгівельну діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , торгівельне приміщення знаходиться в її користуванні. Власником торгівельного кіоску є ОСОБА_2 , яка зберігала в ньому належні їй спиртні напої. Вказані обставини підтверджуються поясненнями зазначених осіб, виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про їх реєстрацію як фізичних осіб-підприємців, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договором безоплатного користування майном (позички) від 02.01.2024.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП суду, а саме, за провадження нею господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, мали б бути надані докази того, що особа систематично здійснювала таку господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, зокрема, протоколи проведення контрольної закупки спиртних напоїв.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Аналізуючи у сукупності зазначені вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , систематично та на постійній основі здійснює торгівлю алкоголем, що виключає в діях останньої склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі не знайшли свого підтвердження «поза розумним сумнівом».

Відтак, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись наведеним, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Вилучений товар згідно заяви добровільної видачі від 15.02.2024 та списку вилученої продукції, вказаного в поясненнях ОСОБА_1 від 15.02.2024 повернути ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено, її захисником.

Суддя А.Г.Горщар