ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/377/24

Провадження № 33/4820/315/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретарів судового засідання Жураківського В.А.

захисника Сахнюка О.В.

експерта - автотехніка Ващука В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

16 січня 2024 року близько 12.00 год. у м. Шепетівка Хмельницької області по вул. Судилківська, поблизу магазину «Третій Рим» водій автомобіля «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не відреагував на її зміну, а саме здійснював обгін на перехресті, внаслідок чого здійснив зіткнення з маршрутним таксі БАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , який повертав ліворуч на вул. М. Залізняка в м. Шепетівка, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 14.6 а, 2.3 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції захисник Сахнюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На думку захисника, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Водій ОСОБА_1 не бачив та не знав, що там є перехрестя, вважав, що це виїзд на прилеглу територію, оскільки відповідні дорожні знаки та розмітка там відсутні. Відповідно до відповіді на запит ОСОБА_1 від 29.01.2024 та схеми дороги, ділянка дороги, де автобус здійснював поворот ліворуч, не є перехрестям вулиць, оскільки не має назви, а є приляганням дороги до виїзду з прилеглої території і названий як проїзд (1+909).

У іншій відповіді на запит було вказано, що ця ділянка є продовженням вулиці М. Залізняка, однак такого поняття не існує, так само як і відсутні дорожні знаки, які б вказували про наявність перехрестя та магістральної вулиці.

Окрім того, у своїх доповненнях до апеляційної скарги захисник, посилаючись на Програму утримання та розвитку автомобільних доріг та дорожньої інфраструктури м. Шепетівка від 24.12.2020, зазначив, що у розділі 1 Програми відсутня інформація про вулицю М. Залізняка як такої, що відноситься до магістральних вулиць. Зазначене спростовує відповідь Шепетівської міської ради на адвокатський запит Олексюка І.О. від 13.03.2024. Захисник також наголошує, що з супутникових знімків видно, що проїзд, розміщений ліворуч по ходу руху автомобілів, є бічним проїздом, а не вулицею, оскільки немає жодних з`єднань з іншими вулицями чи дорогами; проїзд є глухим кутом і призначений для обслуговування прилеглої території.

Тож, сторона захисту вважає, що перехрестя магістральної вулиці та проїзду не є перехрестям вулиць, тому відповідні висновки суду першої інстанції є хибними.

Захисник вважає, що суд перед визнанням ОСОБА_1 винним повинен був встановити, на якій відстані останній помітив перехрестя-проїзд ліворуч та за допомогою експертизи визначити, чи мав ОСОБА_1 технічну можливість відмовитися від завершення обгону за умови виявлення ним перехрестя вулиць на відповідній відстані.

Наголошує, що саме водій автобуса ОСОБА_2 проігнорував правила дорожнього руху та порушив пункти 2.3 б, 10.1, 14.3 ПДР, що і перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з зіткненням транспортних засобів. ОСОБА_2 на допитах визнав, що він зупинився перед в виконанням повороту ліворуч, однак не подивився у ліве бокове дзеркало заднього виду, щоб переконатися, що його маневр буде безпечним для інших учасників руху, які вже перебувають у стадії обгону.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, не повідомили про поважні причини своєї неявки, за таких обставин неявка цих учасників судового провадження не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Особа, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 у судовому засіданні 24.04.2024 підтримав доводи апеляційної скарги свого захисника, наполягав на тому, що не порушував ПДР здійснюючи обгін, в тому місці відсутнє перехрестя.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сахнюк О.В. підтримав у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Наголосив, що ділянка, де сталася ДТП, не є перехрестям, що спростовує порушення ОСОБА_1 . пункту14.6 ПДР, його дії не стали причиною ДТП.

Допитаний у судовому засіданні експерт-автотехнік ОСОБА_4 , головний судовий експерт Хмельницького НДЕКЦ МВС виснував, що місце ДТП не є перехрестям, а у зв`язку з дорожньою обстановкою та нечищеною від снігу дорогою, водій ОСОБА_1 не міг знати про розділення дороги на дві смуги, тому він міг здійснювати обгін автобусу під керуванням ОСОБА_2 . Натомість, останній не переконався у безпечності здійснення маневру, чим порушив пункт 10.1 ПДР.

Окрім того, експерт наголосив, що з огляду на розташування пошкоджень, які отримав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то у останнього з технічної точки зору не було можливості уникнути ДТП, тому дії водія ОСОБА_1 не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Судом першої інстанції встановлено, 16 січня 2024 року близько 12.00 год. у м. Шепетівка Хмельницької області по вул. Судилківська, поблизу магазину «Третій Рим» водій автомобіля «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не відреагував на її зміну, здійснював обгін на перехресті, внаслідок чого здійснив зіткнення з маршрутним таксі БАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який повертав ліворуч на вул. М. Залізняка в м. Шепетівка, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 14.6 а, 2.3 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 668111 від 16.01.2024 (а/с 1), схему місця ДТП з фотознімками від 16.01.2024 (а/с 8, 13-15), пояснення ОСОБА_2 (а/с 6), відеозапис події від 16.01.2024.

Захисник, не погодившись із ухваленим рішенням судді подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує доведеність порушення норм ПДР зі сторони ОСОБА_1 та що саме його дії призвели до ДТП, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційний суд вважає доводи захисника слушними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Статтею 7 встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте зазначені вище вимоги закону суддею першої інстанції дотримані не були, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові та протоколі, є передчасним.

Суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно фактичні обставини цього адміністративного правопорушення для об`єктивного розгляду справи та як цього вимагає стаття 245 КУпАП і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через що ухвалив незаконне й необґрунтоване рішення.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона цього правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом цього виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до пункту 1. 3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

Положеннями пункту 1.4. ПДР закріплено, що кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила

У порядку підпункту а) пункту 14.6 ПДР обгін на перехресті заборонено.

Підпунктом б) пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції не вмотивував належним чином та не проаналізував, чи існує причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 і ДТП, та чи дійсно порушення зазначених вище пунктів ПДР за встановлених обставин справи призвело до дорожньо-транспортної події та завдання матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_3 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_2 , який працює водієм у ФОП ОСОБА_3 та 16 січня 2024 року близько 12 год. їхав на автобусі БАЗ з с. Судилків по головній дорозі та, ввімкнувши лівий покажчик повороту, на перехресті розпочав маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу вул. М.Залізняка, як раптом сталося зіткнення з автомобілем Ауді, який виконував обгін на перехресті.

Суд, проаналізувавши Проєкт організації дорожнього руху по вул. Судилківська в м. Шепетівка Шепетівського району Хмельницької області, дійшов висновку, що місце, де сталося ДТП (перетин вул. Судилківська (головна) та вул. М.Залізняка (другорядна) є нерегульованим нерівнозначним перехрестям, що на думку апеляційного суду є передчасним.

Перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Захисник, посилаючись на Проєкт організації дорожнього руху по вул. Судилківська в м. Шепетівка Шепетівського району Хмельницької області, супутникові карти та Державні будівельні норми, заперечує щодо визнання перетину вул. Судилківська та вул. М.Залізняка перехрестям, оскільки ділянка дороги, де автобус здійснював поворот ліворуч, не є перехрестям вулиць, а є приляганням дороги до виїзду з прилеглої території, на схемі позначена як проїзд (1+909). До того ж, вказаний проїзд є глухим, не має з`єднань з іншими вулицями чи дорогами, призначений для обслуговування прилеглої території, тому не може вважатися вулицею.

Викликаний у судове засідання експерт підтвердив доводи захисника. Окрім того, він пояснив, що згідно з пунктом 14.6 е) водієві забороняється здійснювати обгін на дорогах, що мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку. Однак, з огляду на відсутність дорожніх знаків та покриття проїжджої частини снігом у той період ОСОБА_1 не міг знати про розділення дороги на дві смуги, а тому міг здійснювати обгін автобусу під керуванням ОСОБА_2 . Водночас експерт наголосив, що саме водій ОСОБА_2 мав переконатися у безпечності здійснення маневру, згідно з пунктом 10.1 ПДР. До того ж, з огляду на розташування пошкоджень, які отримав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то у останнього з технічної точки зору не було можливості уникнути ДТП. Експерт зазначив, що дії водія автобуса ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.10.1 ПДР перебували у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналіз наведеного вище дає підстави виснувати, що у будь-якому випадку водій автобуса ОСОБА_2 мав першочергово переконатися у безпечності свого маневру та відсутності перешкод для нього.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що у діях водія автомобіля «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, висновком експерта-автотехніка ОСОБА_4 в судовому засіданні спростовується висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог підпункту а) пункту 14.6, підпункту б пункту 2.3 Правил дорожнього руху України та наявність причинно-наслідкового зв`язку між цим порушенням ПДР і ДТП, працівниками поліції не було надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість останнього, суд першої інстанції безпідставно встановив, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. щодо відсутності достатніх доказів у матеріалах справи, які б беззаперечно вказували на порушення ОСОБА_1 підпункту а) пункту 14.6, підпункту б пункту 2.3 ПДР, та що саме це стало причиною зіткнення з автомобілем БАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Таким чином, вважаю, що суд припустився порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши повно, всебічно й об`єктивно всі обставини справи, та передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому наразі є підстави для скасування ухваленої постанови судді.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи наведене вище, дотримуючись принципу презумпції невинуватості особи та стандарту доведення вини поза розумним сумнівом, апеляційний суд дійшов висновку, що дії водія ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з зіткненням з транспортним засобом БАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , що виключає у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши доводи апеляційної скарги захисника, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 , доходжу висновку про скасування постанови судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2024 рокута закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сахнюка О.В. задовольнити.

Постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя