Справа № 585/2115/24
Номер провадження 3/585/606/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Шульга В.О., з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканки АДРЕСА_1

працюючої кур`єром виконавчої служби м. Ромни,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу, складеного 01 травня 2024 року ДОП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Дужак Ю.П. вбачається, що 29.04.2024 року о 11 год.30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в дворі загального користування за адресою АДРЕСА_2 лаялася грубою нецензурною лайкою в громадському місці та образливо чіплялась до громадян порушуючи громадський порядок і спокій громадян, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що у них з потерпілим вже було два конфлікти, тому що Спіней інколи допомагав по господарству ОСОБА_2 і там були сварки щодо того як він склав сміття, тому що це заважало проїзду, а тоді ще робив їй дах і став класти на їх сторону шифер, а вона сказала щоб не клав бо у них з ОСОБА_3 стосунки неприязні, тому що ОСОБА_2 вже звинувачувала її у крадіжці шиферу. 29 квітня він перекривав кришу і пиляв на даху шифер, а в неї висіла стірка і весь пил полетів на її речі та вони стали брудні. Тому вона йому сказала щоб він не клав на їх коридор шифер, а він не слухав її і продовжив. В зв`язку з цим вона сказала кілька нецензурних слів на адресу Спіней. Спіней говорив, що коли вона сварила його за те, що він склав сміття у дворі, що їм проїхати ніяк було, то він покладе на лопатки зразу її, а потім чоловіка. Будинок у них на 10 господарів, одноповерховий. Двір загального користування. Вони в дворі були удвох вона і Спіней, більше нікого вона не бачила. Сварка відбувалася хвилин 15. Він також висловлювався нецензурною лайкою на її адресу. Вона визнає провину у тому що висловлювалася нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він допомагав ОСОБА_5 . Вона інвалід і інколи просить його допомоги по господарству. Вона йому говорила, що потік дах, так як сусіди лазять на горище, ходять по шиферу, і в неї потріскався шифер і затікає дощ на стелю. Він приїхав і побачив що потрібно було зробити певні роботи. ОСОБА_6 йде суцільний і він збирався поміняти і заслати його. Він став проводити роботи на даху і тут вибігла ця жінка на двір і стала кричати на нього нецензурною лайкою і також на ОСОБА_7 він пиляв вже під вечір, а не тоді. Він жодного нецензурного слова на її адресу не казав. Він просив її спокійно вирішити це питання. При цій сварці була присутня ОСОБА_2 більш нікого він не бачив. В поліцію зверталася ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_2 , суду пояснила, що зі ОСОБА_8 у неї стосунки неприязні. Зі ОСОБА_9 вони просто знайомі. 29 квітня вона найняла ОСОБА_9 щоб він полагодив їй дах, він прийшов ремонтувати дах та тут почався страшний крик. ОСОБА_1 кричала на весь двір, ображала Спіней. Вона це чула тому що були відкриті двері, вона була вдома коли це все відбувалося стояла на порозі та це все чула. При цьому були присутні вона і ОСОБА_10 . Поліцію викликала вона, тому що запитала у Спіней чи викликати поліцію і він сказав щоб викликала.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , виник на ґрунті неприязних стосунків ОСОБА_1 з свідком ОСОБА_11 та самим ОСОБА_4 який виконував роботи по ремонту, у зв`язку з тим що вона заперечувала щоб ОСОБА_4 виконував роботи на ділянці даху, яка належить їй.

Такі обставини, встановлені у судовому засіданні підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, порушення громадського порядку та спокою громадян.

Пояснення свідка ОСОБА_12 суд не може брати до уваги як підтвердження вини ОСОБА_1 , так як в судовому засіданні ОСОБА_1 і ОСОБА_4 пояснювали що під час сварки були присутні лише вони удвох і свідок ОСОБА_11 . А з показів опитаного поліцейським свідка ОСОБА_12 вбачається що вона начебто була свідком того, як ОСОБА_1 лаялася грубою нецензурною лайкою у дворі загального користування. Письмові пояснення даного свідка суд не може покласти в основу рішення ще і з тих міркувань що при її опитуванні поліцейський не з`ясовував де саме вона була під час сварки, в чому полягають порушення її спокою і чи відома їй причина сварки.

Інших доказів, які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства та інших будь-яких дій які б порушували громадській порядок суду повідомлено не було.

Таким чином, належних і допустимих доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинила дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини, і як наслідок порушення спокою громадян, тобто невизначеного кола осіб, як потерпілих, судом не встановлено, а наявні обставини у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у порушенні громадського порядку чи спокою громадян, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останній адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства.

Крім цього, суд вважає необхідним відмітити що особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не зібрала доказів на підтвердження того , що дане місце, де відбулася подія, є громадським місцем, а з урахуванням того що ОСОБА_1 там проживає і частина двору може належати їй, суду не зрозуміло чому особа яка склала протокол, вважала дане місце громадським.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також суд відмічає, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173 КУпАП, проте у ст. 173 КУпАП мається лише одна частина.

На підставі вищевикладеного вважаю, що дії, визначені в протоколі, не містять склад правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.173, п. 1 ч. 1 ст. 247,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Сумському апеляційному суді через Роменський міськрайонний суд протягом 10 діб з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.О.Шульга