Номер провадження 3/523/413/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Шкорупеєв Д.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносн о ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 04.11.2023 року о 23 годині 44 хвилин керував автомобілем марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.7ма Пересипська, 8 в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду відмовився, у встановленому законом порядку.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.11.2023 року він не керував ніяким автомобілем, перебував поряд з домом своїх кумів, до нього під`їхали працівники поліції та висунули звинувачення, що він ніби то керував вказаним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Потім почалися словесні перепалки з працівниками поліції та його доставили до відділення. Проїхати на медичний огляд не пропонували. Не надали змогу подзвонити адвокату, у зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, на підставі чого просить звільнити його від адміністративної відповідальності.

Адвокат Алексєєв В.В. просив закрити провадження у справі, оскільки протокол має ряд порушень, працівниками поліції було порушено інстукції, а також права ОСОБА_3 , та подав суду клопотання з додатками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події (ID реєстратора: 471014, 471444,), з яких вбачається, що така відео фіксацію дійсно є, при цьому факту керування транспортним засобом ОСОБА_4 , відеозаписи не містять. Відеозаписи починаються з того моменту, коли ОСОБА_1 намагаються посадити в автомобіль патрульної поліції, з яких підстав суду не надається можливим встановити.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що давало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відсутній.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а процесуальні документи, складені відносно останнього, не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не представляється можливим встановити, яким саме чином був відсторонений ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та чи відсторонявся взагалі від керування таким транспортним засобом. Факту відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 задокументовано не було.

Судом було неодноразово здійснено виклики працівників поліції для надання пояснень щодо протоколу відносно ОСОБА_1 , однак виклики було проігноровано.

Крім того, 05.11.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 185 КУпАП, провадження по якому 29.01.2024 року було закрито, у зв`язку з недоведеністю його у вчиненні правопорушення.

Таким чином, версію ОСОБА_1 та його представника адвоката Алексєєва В.В., поданими документованими доказами спростувати в суді не вдалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтованості причини зупинки, як і фіксації самої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та факту керування останнім транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 221, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.А.Шкорупеєв