Справа № 278/4680/23
Номер провадження 3/278/121/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., за участю адвоката Матвійчука С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого торговим представником у ТОВ «Ліберті»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Шістнадцятого вересня 2023 року о 01 годині 08 хвилини на 5 км автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Порушник просив слухати справу у його відсутність, вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

Адвокат Матвійчук С.І. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти освідування та працівниками поліції були порушені його права на захист.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора, з якого вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest» порушник погодився, однак як убачається з відеозапису останній лише створював вигляд, що дує в мундштук, після чого на пропозицію поліціянта погодився пройти освідування у медичному закладі, у зв`язку з чим було складне відповідне направлення. Коли приїхав патрульний автомобіль, ОСОБА_1 , мотивуючи необхідністю зв`язатись з адвокатом, на неодноразові пропозиції поліціянта проїхати з ними до медичного закладу повідомляв, що він більше ніж пів години чекав патрульний автомобіль, тому нехай вони його почекають, та своєю поведінкою всіляко уникав процедури освідування у закладі охорони здоров`я. Такі дії ОСОБА_1 в сукупності з іншими обставинами справи, суд розцінює як відмову від медичного огляду та порушення ним п. 2.5 ПДР.

Доводи порушника, що він не відмовлявся від процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а через несправність технічного приладу не зміг його пройти, а також незабезпечення працівниками поліції доставки його у медичний заклад та незабезпечення права на адвоката спростовуються згаданим відеозаписом, де на першому диску на 10 хвилині зафіксовано згоду порушника проїхати в медичний заклад і вже через 15 хвилин приїхав патрульний автомобіль, при цьому весь цей час ОСОБА_1 не виявляв бажання зв`язатись з адвокатом. На 41 хвилині (перший диск) і на 36 хвилині (другий диск) порушнику були роз`яснені його права, зокрема, мати захисника, яким він скорився під час розгляду справи у суді. Своєю чергою, присутність адвоката під час процедури складання адміністративного протоколу чи проходження освідування не передбачене чинним законодавством.

Також на другому диску зафіксовано, що о 01 годині 22 хвилини 34 секунди порушника було відсторонено від подальшого керування та о 01 годині 26 хвилин йому був оголошений зміст адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР.

Голослівним є твердження адвоката, що відеозапис не є безперервним. Так, вказані відеозаписи за своїм змістом є послідовними, логічними, складаються з декількох відеофайлів, оскільки фіксувались на портативні відеореєстратори двох працівників поліції, номера яких зазначені у адміністративному протоколі, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Не знайшли свого підтвердження доводи адвоката про безпідставність зупинки транспортного засобу, яку було здійснено на блокпосту, оскільки ОСОБА_1 було зупинено за порушення комендантської години й такі дії працівників поліції регламентовані п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: