провадження №3/389/506/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли із відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, працюючого у ВОХР пожежний потяг, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.04.2024 о 17:50 год. за адресою проживання в АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії ВАД № 019344 від 12 квітня 2024 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлений.

До суду ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав. Зазначив, що в ході словесної сварки між ним та колишньою дружиною, дійсно мали місце взаємні словесні образи. З огляду на те, що дана сварка мала місце вперше, з колишньою дружиною примирився, попросив в неї вибачення, просив не притягати його до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 до суду також з`явилась та пояснила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_1 вона примирилася, претензій до нього не має.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення ОСОБА_2 вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09.06.2009), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі всі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди потерпілій ОСОБА_2 і така шкода фактично не була їй заподіяна, особу ОСОБА_1 , який щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, примирився з нею, думку потерпілої, суд вважає можливим, визнаючи останнього, винним, провадження у справі про притягнення його, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 173-2, 221, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя

Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик