справа № 619/2316/24
провадження № 3/619/796/24
Постанова

іменем України

07 травня 2024 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

установила:

ОСОБА_1 18.03.2024 близько 18 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останній, порушив вимоги ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Правопорушення вчинено повторно протягом року 02.08.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялася шляхом направлення SMS-повідомлення, про що свідчить довідка про доставку SMS.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся за номером телефона, наявним в матеріалах справи, шляхом направлення SMS-повідомлення, про що свідчить довідка про доставку SMS. Крім того, матеріали справи містять заяву останнього, у якій він просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

При цьому, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у суді, про що маються відповідні дані у протоколах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана в повному обсязі та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 093676 від 21.03.2024 підписаним особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, із зазначенням, що він з протоколом згоден; довідкою ПОГ ВП СВГ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції Омельченка І.І. про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 21.03.2024; рапортом; заявою ОСОБА_2 від 18.03.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , у яких вона пояснила, що 18.03.2024 близько 18 год 15 хв прийшла провідати сина ОСОБА_1 , який мешкає із співмешканкою. Коли вона зайшла до будинку, то побачила, що вони вдвох на кухні вживають алкогольні напої, дитина була на руках у невістки, вона зробила зауваження, на що вони відповіли, що поминають товариша. Після чого син став ображати її брутальною лайкою та штовхнув. Вона викликала працівників поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , у яких вона пояснила, що 18.03.2024 близько 18 год 30 хв вона знаходилась у свого чоловіка ОСОБА_1 на кухні, поминали знайомого, в будинок зайшла матір ОСОБА_4 та стала на них кричати та погрожувати, що викличе поліцію. ОСОБА_5 вихватив у неї телефон та штовхнув її на стілець, він її не бив; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19.03.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що 18.03.2024 близько 18 год 30 хв був знаходився вдома разом зі своєю співмешканкою, вживали спиртні напої. В цей час до них додому приїхала його матір ОСОБА_2 і стала робити їм зауваження, йому це не сподобалось, між ними виникла сварка, в ході якої він висловлювався на адресу матері брутальною лайкою та штовхнув її, ніяких тілесних ушкоджень їй не спричинив; постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.08.2023 щодо ОСОБА_1 , якою притягнуто до адіміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, психологічне насильство це умисні дії, коли особа прагне спричинити шкоду, порушити права і свободи людини.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру,внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко