Справа № 214/9973/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №638047 від 01.12.2023 рокущодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до зазначеного протоколу 01.12.2023 року, о 20-10 годині, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по вулиці Володимира Великого, біля будинку №51-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно з постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2023 року на 10 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕАТ №7568340 від 20.08.2023 року за ч.4 ст.126 КУпАП). Зафіксовано на бодікамери №475120, №475125. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце, дату та час судового розгляду справи, не з`явився, причини неприбуття у судове засідання невідомі.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою. Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

В підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейськими надано суду відеозапис, який зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських, а саме: №475120, №475125, на якому зафіксовані події, які відбувалися 01.12.2023 року.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , 01.12.2023 року, близько 20-10 години, він з товаришем знаходився на вулиці біля магазину «АТБ» по вулиці Володимира Великого, 51. Вони побачили, як під`їжджає транспортний засіб ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , з нього вийшов чоловік в куртці та шортах. Далі, з невідомих причин почав конфліктувати з ними. Він побачив, що чоловік має ознаки алкогольного сп`яніння а саме запах алкоголю та неадекватну поведінку, порушення мови. Також, погрожував їм, через декілька хвилин приїхали працівники поліції. Зазначив, що чоловік сів за кермо автомобіля у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Також, з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що 01.12.2023 року, близько 20-10 години, він з товаришем перебував на вулиці Володимира Великого, 51 біля магазину «АТБ». Потім, вони побачили, як їде транспортний засіб ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 і з нього вийшов чоловік в куртці і шортах, та з невідомих причин почав конфліктувати з ними. Він побачив, що чоловік має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю та неадекватну поведінку, порушення мови. Також, погрожував їм, потім приїхали працівники поліції (а.с.3).

Підстави ставити під сумнів пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи.

Також, відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у його приватній власності.

Таким чином, встановлено, що 01.12.2023 року, о 20-10 годині, в Саксаганському районі м.Кривого Рогу по вулиці Володимира Великого, біля будинку №51-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно з постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2023 року на 10 років.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП інспектор посилається на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на 10 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серії ЕАТ №7568340 від 20.08.2023 року за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.6).

З довідки про наявність стягнень встановлено, що ОСОБА_1 систематично притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та ст.126 КУпАП (а.с.5).

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно з ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Також суд вважає зазначити, що за вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно з ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, в той же час продовжує вчинювати адміністративні правопорушення у тому числі за ст.130 та ст.126 КУпАП, хоча зобов`язаний був утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.

Систематичність порушень особою Правил дорожнього руху свідчить про ухилення від виконання судового рішення, що є однією з форм його невиконання, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України.

Згідно доктрини адміністративного права суть кожного адміністративного стягнення полягає у застосуванні певних правообмежень безпосередньо до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (принцип персональної відповідальності). І в цьому відношенні безпосереднім виконавцем судового рішення про позбавлення права керувати транспортними засобами є особа, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Позбавлення права керувати транспортними засобами передбачає вилучення посвідчення водія, що повинно здійснюватися органами, які видали таке посвідчення, що було виконано шляхом фактичного вилучення посвідчення водія посадовими особами органів Національної поліції, що відповідає положенням ст.317 КУпАП.

У випадку застосування такого виду стягнення суд не повинен у своєму рішенні додатково конкретизувати, що йдеться саме про заборону керувати транспортними засобами певним суб`єктом, адже очевидним є той факт, що таке право є спеціальним і його отримання потребує проходження особливої процедури, внаслідок якої і отримується право на керування транспортними засобами. Саме тому назва адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у своєму змісті абсолютно чітко передбачає заборону особі здійснювати таке керування на визначений судом строк. При цьому зміст покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, зокрема, і позбавленні права керувати транспортними засобами полягає у забороні особі реалізовувати певне право або здійснювати певну діяльність.

Статтею 253 КУпАП визначено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Тобто, зміст наведеної вище статті дає підстави вважати, що суддя вправі повідомляти компетентні державні органи про ймовірні порушення закону, встановлені під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Обмеження судді у такому праві є неприпустимим, оскільки суперечитиме завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема зміцненню законності і запобіганню правопорушенням, а також порушуватиме принцип рівності громадян перед законом і судом.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 продовжує керувати транспортними засобами, будучи позбавленим права керування, що може свідчити про наявність злочину, склад якого передбачено ст.382 КК України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає необхідним закрити провадження в даній справі про адміністративне правопорушення та передати її до Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області для проведення перевірки на предмет наявності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.5 ст.126, ст.ст.253, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП закрити.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, передати до Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області для проведення перевірки на предмет наявності в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко