Справа №295/2445/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 29.12.2023 о 17 год. 50 хв. в м. Житомирі, по проспекту Незалежності,2 водій ОСОБА_1 керував т/з HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку КНП "ОМСЦ" ЖОР у лікаря нарколога, що підтверджено висновком № 392 від 19.01.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є власником т/з HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 . 29.12.2023, оскільки він вживав спиртні напої, домовився з водієм ОСОБА_2 , що останній завезе його та керівника ОСОБА_3 по домівках. Близько 17 год. 30 хв. прибув водій ОСОБА_2 , сів за кермо, ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння, а він сів позаду водія. Рухалися по проспекту Незалежності і водій не справився з керуванням, виїхав на тротуар, а потім сталося зіткнення з електропорою та т/з зупинився. Він одразу вискочив з автомобія і підбіг до пішохода, яка була на землі, впенився, що остання не отримала тяжкі травми, а потім підбіг до Майківця і попоросив викликати швидку та поліцію. В цей час водій ОСОБА_4 злякався та втік. Прибула швидка і поліція. Потерпілих забрали до лікарні. Він повідомив поліцейських, що є власни ком автомобіля, однак т/з керувавла інша особа, яка після ДТП втекла. Незважаючи на те, що він не був за кермом, поліцейські напоялагали на тому, що по процедурі він зобов`язаний, як власник пройти огляд на стан сп`яніння. Його доставили до медичного закладу та він здав кров на аналіз.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення. Оскільки під час судового розгляду спростовано доводи про те, що ОСОБА_1 29.12.203 керував т/з.

Крім того, в порушення вимог Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не вручено ОСОБА_1 , що є суттєвим порушенням.

Посилання в протоколі про наявний висновок № 392 від 19.01.2023, яким підтверджено стан алкогольного сп`яніння є некоректним, оскільки такий висновок відсутній. В матеріалах справи є довідка результатів токсикологічного дослідження № 3885 від 30.12.2023 про те, що 29.12.2023 здійснено забір крові у ОСОБА_1 , в якій виявлено етиловий алкоголь.

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 керував т/з, у зв`зку з цим поліцейські не мали права вимагати у останнього проходження перевірки на стан сп`яніння. Та обставина, що ОСОБА_1 є власником т/з, який потрапив в ДТП не давали підстави для проходження такого огляду. Зазначені підстави ОСОБА_1 виклав у своєму поясненні після ДТП.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази спростовують відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував т/з.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко