Справа №534/2933/23
Провадження №3/534/926/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не відомо, проживаючий в АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли три справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП (№ 534/2933/23), ч. 5 ст.126 КУпАП (№534/2935/23), ч. 1 ст.122-2 КУпАП (534/2936/23).

Зі змісту згаданих протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, керував автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу.

Справи про адміністративні правопорушення за єдиними унікальними номерами справи №534/2933/23, №534/2935/23, №534/2936/23 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126, ч.3 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП об`єднано в одне провадження, з єдиним унікальним номером справи № 534/2933/23

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 385428 від 07.12.2023, ОСОБА_1 07.12.2023 о 17 год. 50 хв. в Полтавській області, Кременчуцького району на 85 км., а/д М22, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Дане правопорушення вчинено двічі протягом року, за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 394093 від 07.12.2023, ОСОБА_1 07.12.2023 о 17 год. 50 хв. в Полтавській області, Кременчуцького району на 85 км., а/д М22, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортними засобами Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області справа № 524/5443/23 та вчинив порушення повторно протягом року, згідно постанови серія БАВ № 586978 від 20.04.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 394092 від 07.12.2023, ОСОБА_1 07.12.2023 о 17 год. 50 хв. в Полтавській області, Кременчуцького району на 85 км., а/д М22, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом проблискового маяка синього і червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу чим порушив вимоги п. 2.4. та 8.9.б ПДР України за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно протоколу серії ААД № 385428 від 07.12.2023 року, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 6. Розділу ІІ зазначеного Порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши докази, у тому числі відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов наступних висновків. На відеозаписі (а.с. 10) суд не вбачає, що проведено процедуру виявлення ознак сп`яніння, а також на відео не зафіксовано оформлення даного протоколу, який складався без залучення свідків.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Швауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно протоколу серії ААД № 394093 від 07.12.2023 року, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його вина у скоєнні даного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 394093 від 07.12.2023, рапортом інспектора поліції Супряги Н., довідкою відповідно до бази даних МВС України, ОСОБА_1 вчиняв адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме 20.04.2023 року було винесено постанову серії БАБ № 586978, на підставі якої Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області справа № 524/5443/23 від 18.09.2023 позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 10 років.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість років без оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно довідки МВС України не належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу серії ААД № 394092 від 07.12.2023 року, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, його вина підтверджується протоколом серії ААД № 394092 від 07.12.2023 року, рапортом інспектора поліції Супряги Н., відеозаписом з бодікамер 476953, 476199 та відео з відеореєстратора 6466.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином вважаю за необхідне адміністративні правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 36, 124, 130, 221, 251, 268, 283-285 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців;

- за ч. 5 ст.126 КУпАП у виді 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

У порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення

- у виді 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ