Справа № 163/580/24
Провадження № 3/163/307/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С., розглянувши направлений УПП у Волинській області ДПП протокол серії ААД № 357936 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1271 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , заступника начальника дільниці №4 КТЗ ТОВ «Укрвеставто», РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Старшим інспектором ВБДР УПП у Волинській області ДПП складено протокол про те, що ОСОБА_1 14 лютого 2024 року о 10:00 годині по вулиці 1 Травня 131 в місті Любомль Ковельського району Волинської області, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00880-00077-24 на транспортний засіб «Сітроен Немо», номерний знак НОМЕР_2 , з порушенням п.12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, не зазначивши у протоколі екологічний рівень зазначеного транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.1271 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав подані до канцелярії суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вину у вчиненому не визнає. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено доказів та не додано їх до матеріалів справи на підтвердження того, що видача документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю протоколу перевірки технічного стану транспортного проведена з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу, та або що посадовою особою свідомо завищено/занижено екологічний рівень Т3. Вважає, що сама по собі помилка при заповненні екологічного рівня ТЗ, екологічний рівень якого допустимий чинним законодавством України, не є порушенням порядку видачі документа про технічну справність ТЗ в розумінні ч.1 ст.1271 КУпАП. Провадження у справі просив закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Під час розгляду протоколу встановлено таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 14 лютого 2024 року видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00880-00077-24 на транспортний засіб «Сітроен Немо», номерний знак НОМЕР_2 , з порушенням п.12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, а саме, не зазначив у протоколі екологічний рівень цього транспортного засобу, а за інформацією в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів екологічний рівень Євро 5.

Доказами винуватості ОСОБА_1 до протоколу додано лист РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області від 15 лютого 2024 року, який став підставою для складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення; довідку про перевірку технічного стану автомобіля «Сітроен Немо», номерний знак НОМЕР_2 , від 14 лютого 2024 року в якій не вказано екологічний рівень зазначеного транспортного засобу; реєстраційну картку автомобіля «Сітроен Немо», номерний знак НОМЕР_2 , де в примітках зазначено Євро-5.

Диспозиція ч.1 ст.1271 КУпАП, в чому визнається ОСОБА_1 винним є бланкетною, тому в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на норми, які було порушено.

Так, згідно п.12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі Постанови КМУ №137) обов`язковий технічний контроль транспортного засобу проводиться після здійснення його зовнішнього огляду з метою ідентифікації транспортного засобу, звірки ідентифікаційних номерів та номерних знаків транспортного засобу з даними реєстраційних документів, встановлення комплектності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з огляду на ті обставини, що п.12 Постанови КМУ №137 передбачає ідентифікацію транспортного засобу, звірку ідентифікаційних номерів з даними реєстраційних документів, порушення інших нормативних актів у вину ОСОБА_1 не ставиться, а дані щодо ідентифікації автомобіля та відповідність ідентифікаційних номерів та номерних знаків транспортного засобу з даними реєстраційних документів вірно зазначені у протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу, суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.1271 КУпАП у встановлений законом спосіб не доведено.

Окрім того, суб`єкт адміністративного правопорушення за ст.1271 КУпАП спеціальний - посадова особа.

Однак в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою випробувальної лабораторії, а також відомості покладення на нього обов`язків (копія наказу (розпорядження) про прийняття на роботу, посадова інструкція тощо), за порушення яких він притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення, враховуючи відсутність у справі належних і допустимих доказів порушення ОСОБА_1 п.12 Постанови КМУ №137, а порушенням інших нормативних актів у вину йому не ставиться, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведена.

В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Оцінивши надані докази по справі, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1271 КУпАП не доведена, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б в своїй сукупності підтвердили факт вчинення даного адміністративного правопорушення.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне право-порушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із встановленими фактичними обставинами провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.1271 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь