справа № 372/661/24
головуючий у суді І інстанції Кравченко М.В.
провадження № 33/824/1750/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участі секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 7 діб. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 26 січня 2024 року близько 09 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою разом проживає, умисні дії психологічного характеру, а саме: вражався нецензурними словами в її сторону та вчинив штовханину, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, КОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року в частині накладення адміністративного стягнення у межах, передбачених санкцією цієї статті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував свою ввину та надав пояснення щодо обставин, які викладені у протоколі, що є на його думку пом`якшувальною обставиною.

Вказує, що у своїх поясненнях до протоколу він зазначав, що працює в Бізнес центрі «Айкью сервіс» на посаді електромонтер, а в оскаржуваній постанові зазначено, що він не працює.

Зазначає, що застосоване адміністративне стягнення вплине на його роботу, він не зможе виконувати покладені на нього обов`язки, що може бути причиною для його звільнення. ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, хворіє на гіпертонію та ентероколіт (хвороба систем травлення), йому необхідна дієта, що залишено судом першої інстанції поза увагою.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак просив апеляційний суд застосувати відносно нього більш м`яке адміністративне стягнення, яке не перешкоджатиме йому виконувати його трудові обов`язки на роботі. Зазначив, що у разі відбування ним адміністративного арешту його звільнять з роботи та він, як пенсіонер за віком, не зможе знайти роботу для отримання додаткового доходу та забезпечення себе, а розмір його пенсії є мінімальним та не може забезпечити усіх потреб людини. Вказав, що він має проблеми зі здоров`ям, які під час застосування до нього адміністративного арешту можуть погіршитися. Також зазначив, що розкаюється у вчиненні адміністративного правопорушення та зобов`язується не вчиняти таке у майбутньому.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

К ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі не заперечує свою вину у вчиненні ним 26 січня 2024 року близько 09:30 год. домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 та просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, тому висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Переглядаючи справу у межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд перевіряє обставини, що мають значення для правильного визначення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 у межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Санкцією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачено накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Тобто указаною санкцією визначено передбачено альтернативні адміністративні стягнення.

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 діб.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета - виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зі змісту статті 34 КУпАП вбачається, що обставиною, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається зокрема щире розкаяння винного. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Призначаючи К ОСОБА_5 найсуворіше за видом стягнення, передбачене санкцією частини 2 статті 173-2 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що раніше застосовані стягнення у виді штрафів не змінили ставлення особи до своєї поведінки, не змогли запобігти скоєнню нового аналогічного правопорушення. Доводи щодо достатності штрафу слід визнати необґрунтованими з огляду на сукупність обставин історії домашнього насильства у родині.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року у справі № 372/6016/23 К ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів у розмірі 340 грн.

До апеляційної скарги ОСОБА_6 додано:

копію його пенсійного посвідчення, щ якого вбачається, що він є пенсіонером за віком; довідка

довідку від 08 лютого 2024 року про те, що ОСОБА_6 працює в ТОВ «Айкью Сервіс» з 13 листопада 2017 року та займає посаду електромонтера з обслуговування електроустановок за основним місцем роботи по теперішній час;

копію трудової книжки;

довідку, видану КНП Обухівської міської ради «Обухівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12 лютого 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_7 встановлено діагноз гіпортонія неускладнена, гіпертонічна хвороба серця 1 стадія 3 ступінь, ризик 2; попутні захворювання: хвороба системи травлення (хронічний ентероколіт), остеохондроз. Призначення: дотримання дієти.

Указані документи ОСОБА_6 не були подані до суду першої інстанції, а тому не могли бути враховані під час призначення адміністративного стягнення відносно нього.

Раніше постановою Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року у справі № 372/6016/23 відносно ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу, і таке, як правильно зазначено судом першої інстанції, не змінило ставлення ОСОБА_2 до своєї поведінки та не змогло запобігти скоєнню нового аналогічного правопорушення.

Однак, на думку апеляційного суду, стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб з урахуванням негативного відношення КОСОБА_5 до вчиненого правопорушення та визнання своєї вини, за встановлених обставин про його стан здоров`я, а також про його офіційне працевлаштування та вік, є занадто суворим.

Також з матеріалів справи вбачається, що обставини, які б обтяжували вину ОСОБА_2 відсутні.

Санкцією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачено альтернативні адміністративні стягнення: штраф, громадські роботи та адміністративний арешт.

На підставі викладеного, з урахуванням відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вищезазначених обставин встановлених судом апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 є офіційно працевлаштованим, відомостей про стан його здоров`я, апеляційний суд вважає, що достатнім та необхідним стягненням у цьому випадку буде стягнення у межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП у вигляді громадських робіт на строк 40 годин, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладеного стягнення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року змінити.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною 2 статті 173-2 КупАП у вигляді арешту на строк 7 діб змінити на громадські роботи на строк 40 годин.

В іншій частині постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова