Справа № 127/6485/24
Провадження № 3/127/1727/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

30.01.2024 поліцейським офіцером громади СВГВП №2 ВРУП молодшим лейтенантом Бондар О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №029387 відносно ОСОБА_1 , згідно якого 05.01.2024 о 18:35 год ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , що виражалося в образі нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлялася у порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків. Отже, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаним видом правопорушення не є обов`язковою та може бути розглянута судом без його участі на підставі наявних по справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд враховує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається виключно в межах складеного протоколу, з необхідністю прийняття судом рішення про доведеність чи недоведеність факту вчинення особою конкретного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП за яким і складено протокол. Перекваліфікації дій чинним КУпАП не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП наступає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП необхідно встановити факт накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та повторного протягом року вчинення домашнього насильства.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №029387, складеного 30.01.2024, ОСОБА_1 05.01.2024 о 18:35 год, перебуваючи за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , що виражалося в образі нецензурною лайкою у зв`язку з чим йому інкриміновано вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому постанову Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/1143/24 про визнання ОСОБА_1 винним та накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173, було винесено 11.01.2024.

Таким чином, станом на 05.01.2024 ОСОБА_1 не був особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП через відсутність повторності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна