Справа № 602/255/24
Провадження № 3/602/240/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюк А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, одруженої, раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.3 ст. 173-4 КУпроАП,

в с т а н о в и в :

До провадження Лановецького районного суду Тернопільської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-4 КУпроАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 365319 від 06.03.2024 року вбачається, що у період часу із вересня 2023 року по 23 лютого 2024 року неповнолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 2009 року народження, у приміщенні Лановецького ЗЗСО № 2 І-ІІ ступенів в АДРЕСА_2 , під час освітнього процесу вчинив булінг (цькування) учасників освітнього процесу відносно однокласниці ОСОБА_3 психологічного характеру, а саме систематичні образи, висловлювання нецензурною лексикою, чим заподіяв шкоди психологічному здоров`ю учениці, останній факт мав місце 23.02.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 адвокат Вальчук М.М. вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не визнали і пояснили, що син ОСОБА_1 ОСОБА_2 не вчиняв булінгу по відношенню ОСОБА_4 , 23.02.2024 року між дітьми дійсно відбувся конфлікт, однак він не мав психологічного чи фізичного характеру. Також, у матеріалах справи відсутні відомості у який період з вересня 2023 року по 2024 рік ОСОБА_2 вчиняв булінг, протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків правопорушення, також відсутня систематичність - повторюваність діяння, яка є типовою ознакою боулінгу і яка є ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу. Просили звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпроАП, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Стаття 245 КУпроАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280 КУпроАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ч.3 Ст. 173-4 КУпроАП встановлено відповідальність за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 та представником ОСОБА_1 адвокатом Вальчук М.М., ОСОБА_2 не вчиняв булінгу по відношенню ОСОБА_4 , 23.02.2024 року між дітьми дійсно відбувся конфлікт, однак він не мав психологічного чи фізичного характеру, відомості про інші конфлікти між дітьми у матеріалах справи відсутні. Докази вини ОСОБА_1 є непрямими.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «...згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245)».

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_2 булінгу на протязі часу з вересня 2023 року по 23 лютого 2024 року відносно ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, між дітьми 23 лютого 2024 року виник обоюдний конфлікт, докази систематичності вказаних дій відсутні.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпроАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпроАП - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. В. Радосюк