ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/2735/24

Провадження № 3/947/987/24

05.04.2024 року суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол ААД №734271,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2024 року о 15.00 годин по вул.Ак.Корольова, 16/1 в м.Одесі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, н/з НОМЕР_1 , перебуваючи під дією лікарських препаратів. Огляд проводився у медичному закладі, висновок №000007 КНП «ООМЦПЗ ООР» в порушення вимог п.2.9б «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Попова О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, зазначила, що висновок про виявлення стану наркотичного сп`яніння є недійсним, бо складений з порушеннями Інструкції, матеріали не містять направлення на проведення огляду в медичному закладі, протокол по справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням строків передбачених ст. 254 КУпАП, водій не був відсторонений від керування. Крім того, адвокат зазначила, що в акті медичного огляду, який був отриманий за адвокатським запитом, і у висновку зазначені різні діагнози. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав думку адвоката та пояснив, що вживати Гідазепам йому порадив його батько. Він особисто до лікаря не звертався, призначення від лікаря на вживання препарату не отримував.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці,які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.15, 16 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п.19 Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «б» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення, висновок №000007 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння лікарськими речовинами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 встановлений склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до доводів адвоката Попової О.А. про наявності підстав для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та спростовуються доказами по справі.

З матеріалів справи судом встановленго, що факт події зазначеного адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повністю доведена та підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.01.2024 року; висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000007 від 04.01.2024, згідно якого ОСОБА_1 на момент проведення огляду в медичному закладі, тобто станом на 01.01.2024 року перебував у стані сп`яніння лікарськими речовинами; відеозаписом, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також огляд останнього на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Доводи адвоката про відсутність в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду та протокол складений з порушенням строків, передбачених ст.254 КУпАП, що свідчить про порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів суд вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було 04.01.2024 року складено висновок №000007, відповідно до якого ОСОБА_1 01.01.2024 року перебував у стані стані сп`яніння лікарськими речовинами. На підставі зазначеного висновку 09.01.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення, тобто у день, на який був викликаний ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції для складання протоколу. Відповідно до письмових пояснень захисника ОСОБА_1 в зазначену дату та час на місце для складання протоколу не з`явився, в телефонному режимі повідомив працівника поліції про неможливість явки через те, що зламався автомобіль.

Також суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що наявний в матеріалах справи медичний висновок є недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до акту медичного огляду №000007 від 01.01.2024 року, долученого адвокатом, який став підставою для складання висновку №000007, встановлено, що окрім проведення візуального огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння та збору анамнезу, було відібране біологічне середовище у ОСОБА_1 сеча, для проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу, внаслідок чого, за результатами токсикологічного дослідження №21 виявлено бензодіазепіни; підсумовуючи викладене, лікар виклав заключний діагноз за результатами огляду та тестів, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, викликаному бензодіазепінами.

Досліджені судом акт медичного огляду №000007 від 01.01.2024 року, який став підставою для складання висновку №000007 від 04.01.2024 жодним чином не свідчить про проведення огляду з порушенням вимог в Інструкції та не має наслідком визнання вищевказаного висновку №000007 від 04.01.2024 недійсним.

Відповідно до акту медичного огляду №000007 від 01.01.2024 року, на підставі якого лікарем був встановлений факт перебування ОСОБА_1 у стані сп`ягніння лікарськими речовинами можна дійти однозначного висновку про те, що бензодіазепіни відносяться до лікарських засобів, які здатні впливати на швидкість реакції водія.

Відповідно до відкритих інтернет-джерел, бензодіазепіни клас психоактивних речовин із снодійним, седативним, анксіолітичним (зменшення тривожності), міорелаксуючим та протисудомним ефектами. Більшість бензодіазепінів є транквілізаторами, деякі використовуються як снодійні засоби. У більшій чи меншій мірі бензодіазепінам притаманна протисудомна дія, деякі з них використовують виключно для боротьби з епілепсією. Бензодіазепіни входять в широку групу речовин депресантів центральної нервової системи. Їх застосовують для лікування та зняття симптомів психічних занепокоєнь, безсоння, збудження, епілептичних припадків, м`язових спазмів, а також абстинентного синдрому від прийому алкоголю та наркотиків.

Відтак, бензодіазепін є лікарським препаратом, який впливає на центральну нервову систему людини, тобто призводить до зниження уваги та швидкості реакції.

Суд зауважує, що наразі не існує чинного нормативно-правового акту, який би містив чіткий та вичерпний перелік лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції. Проте з огляду на фармакологічні властивості певного конкретного препарату, наявні в інструкції до його застосування, можна зробити однозначний висновок стосовно його здатності впливати на центральну нервову систему людини та, як наслідок, знижувати увагу та швидкість реакції.

Відповідно до відкритих інтернет-джерел, зокрема, інструкції для використання вищезазначеного лікарського препарату Гідазепам, дозування 20 мг, вбачається, що зазначений медикаментозний засіб за своєю фармакотерапевтичною групою відноситься до психопатичних засобів, похідних бензодіазепіну, при цьому, відповідно до своїх фармакологічних властивостей такий лікарський засіб діє як денний транквілізатор та селективний анксіолітик, а в графі «особливості щодо застосування» інструкції до препарату зазначено, що у період лікування слід утриматись від діяльності, що потребує підвищеної уваги та швидкої реакції.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_1 приймає лікарський препарат «Гідазепам» за власним бажанням, без призначення лікаря та рецепту на придбання зазначеного лікарського препарату.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що доводи адвоката не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які були б підставами для закриття провадження у справі та жодним чином не доводять невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріалами провадження та дослідженими доказами повністю доведена подія та склад у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, проаналізувавши вищевказані документи, суд приходись до переконання, що вони є доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 санкції відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, 317-1, ст. 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прохоров П. А.