Дата документу 01.04.2024
Справа № 334/9939/23
Провадження № 3/334/56/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Запорізької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Дніпро, директорка ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» (. Адреса: вул. Миру, буд.11, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08129), паспорт громадянки України НОМЕР_1 , виданий 26.11.1999 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Мойсейця Б.В. (ордер серії АС № 1080066 від 03.01.2024); представника Запорізької митниці Наказного Т.О. (Довіреність № 7.20-1/7.20-20-04/8.19/125 від 09.01.2024), -

встановив:

Директорка ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «м`яка пшениця, не насіннєва, врожаю 2021 року, українського походження, насипом. Вагою 2 994 797 кг», вартістю 763673,24 долари США (що складає 20 396 261,26 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України 22.09.2021) шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вказаного товару, а саме: зовнішньоекономічний Договір від 29.07. 2021 № 290721-WHT, Рахунок-проформа від 29.07.2021 № 1, Рахунок-фактура від 24.09.2021 № 1, митна декларація типу ЕК10РР від 15.09.2021 № UA112 050/2021/002231, митна декларація типу ЕК10ДР № UA112050/2021/002387.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого правопорушення. При цьому зазначив, надавши також письмові пояснення, що за змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 будучи директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЬВІС-АГРО» здійснено подання до митних органів документів із неправдивими відомостями, а саме відносно одержувача переміщуваних товарів - угорської компанії «LEXUM AGRO Kft».

Вказані дії трактуються митним органом, як такі що спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Зокрема вказані відомості, нібито підтверджуються листом Координаційно-моніторингової митниці від 31.08.2023 вих№.7.9-2/7.9-24- 1/7/2728. Зі змісту даного листа вбачається, що угорський Інтерпол повідомив інформацію про те, що згідно з угорськими відомчими реєстрами отримувач Товарів був у стані примусової ліквідації, а тому не міг здійснювати господарську діяльність.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правих» від 03.06.2005р. №8 в редакції постанови від 30.05.2008р. судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності (п.6 постанови).

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є активна поведінка (вчинок) особи, а саме: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю за допомогою спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або зокрема, шляхом подання до митного органу України як підстави для переміщення товарів підроблених документів, які містять неправдиві дані, в тому числі щодо їх відправника та або одержувача.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення, характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України шляхом їх приховування від митного контролю.

Так, складаючи протоколи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , митний орган вважав, що при переміщенні через митний кордон України товарів підприємство як підставу для переміщення товарів надало митному органу документи (без зазначення які саме документи), що містять неправдиві відомості щодо покупця цих товарів, а звідси - доказом переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю.

При цьому Запорізькою митницею при перевірці документів, поданих для митного оформлення товарів через митний кордон України ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», не було виявлено порушень митних правил, після чого відбувся випуск товарів у вільний обіг, що свідчить про правильність заявлених даних, адже інших доказів зворотного митницею не надано.

Згідно із роз`яснень, які містяться у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005р. №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил (зі змінами то доповненнями), підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Надані в якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України, та надання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані стосовно покупця товарів, - відповідь угорського Інтерполу на думку сторони захисту не вказують на порушення митного законодавства ОСОБА_1 , оскільки відомості про порушення митних правил підприємством одержувачем не складались угорським та/або будь-яким іншим митним органом.

Більше того, вказаний лист отриманий майже через рік після перетину Товаром державного кордону, і являє собою копію електронного листа, зміст якого ставиться під сумнів, з огляду на те, що вказана роздруківка не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Поміж іншого, провівши аналіз діючого національного законодавства, яке регулює питання діяльності суб`єктів зовнішньоекономічних відносин, сторона захисту знаходить будь-яких положень, якими б законодавець покладав обов`язок на декларанта чи на посадових осіб підприємства, яке є стороною зовнішньоекономічного контракту, перевіряти дані щодо підприємства - експортера на предмет його державної реєстрації як суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності.

На думку сторони захисту, перевірка такої реєстрації та діяльності підприємства повинна бути здійснена митними та податковими органами держави - імпортера з метою нарахування і здійснення відповідних митних платежів та податків.

Також, зазначаємо про те, що згідно з даними державних реєстрів невірно відображено інформацію щодо перебування ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», оскільки остання була звільнена з посади директора Товариства з 15.08.2022, що підтверджується рішенням учасника ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» №15-08-22 від 15.08.2022.

Отже, висновок митниці про неправдивість відомостей, що містяться в поданих ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», до митного контролю та оформлених разом з митними деклараціями, як підстави для переміщення товарів, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, органом митниці не конкретизовано, в чому саме полягав умисел ОСОБА_1 на вчинення порушення митних правил та які переваги він мав на меті отримати в результаті вчинення таких дій.

Зважаючи на викладене, приходимо до висновку, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», оформленні та надані всі передбачені законодавством документи, які підтверджують найменування товару, його вагу, кількість, країну походження, відправника та одержувача товару та інші відомості, необхідні для належного переміщення товару через митний кордон, на підставі чого товар був випущений у вільний обіг і оформлений з додержанням усіх умов переміщення товарів у режимі «експорт», які встановлені ст.83 МК України, тобто митним органом була перевірена і встановлена законність митного оформлення товару.

Посилання на лист угорського Інтерполу митними органами щодо відомостей про компанію «LEXUM AGRO Kft», як на доказ вини ОСОБА_1 щодо надання до митниці для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості, є неспроможними, оскільки ні зазначений лист-відповідь, а також інші матеріали провадження не містять будь-яких відомостей чи належних доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії керівника ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» були спрямовані на приховування від митного контролю шляхом подання митниці, як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості.

Крім того, частина перша ст. 483 МК України передбачає відповідальність за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже названа стаття містить декілька окремих складів правопорушення за яке передбачена відповідальність, а саме:

1 )за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів,

2)або шляхом надання одним товарам вигляду інших,

3)або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом,

4)або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Здійснюючи вищенаведений аналіз щодо тлумачення норм в контексті застосування конструкцій з комами та сполучниками, користувався висновками Верховного Суду, які, зокрема, викладені у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 15.03.2023 у справі № 404/7774/21. «Вказані основні альтернативні покарання законодавець відокремлює одне від одного розділовим сполучником «або» (який означає відношення взаємовиключення, чергування дій, явищ, ознак). Крім того, між такими основними покараннями, як виправні роботи, арешт, обмеження волі, в тексті кримінально-правової норми стоїть ще й розділовий знак кома, що також означає, що йдеться про чергування альтернативних видів покарання.»

Відповідно до змісту вищенаведених протоколів вбачається, що « ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від контролю товару .... шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вказаного Товару».

В той же час митним органом не зазначено про те, що вказані дії спричинили підміну кодів УКТ ЗЕД або митну вартість товарів, крім того не зазначено про те, що такі дії призвели до неотримання/заниження митних платежів до бюджету.

Згідно з відомостями протоколів товар був вивезений за межі митної території України.

В даному випадку неправдиві відомості про одержувача Товару при його митному оформленні жодним чином не впливало на обсяг суми митних платежів та не надавало інших преференцій чи спрощень при митному оформленні.

Тобто, констатуючи той факт, що дії передбачені диспозицією частини 1 ст.483 МК України здійснюються з метою визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, а натомість що жодні митні платежі при здійснені вивозу товару за межі України при здійснені досліджуваних операцій не мали бути сплачені.

За таких умов, вбачається, що дії ОСОБА_1 не становлять складу порушення митних правил передбачених ч. 1 ст.483 МК України, оскільки навіть за умови їх умисного вчиненні, зазначені відомості не вплинули на коди УКТ ЗЕД товарів їх митну вартість, інші кількісні та якісні показники Товару, що надали б можливість його приховати від митного контролю тощо.

Також, в судовому засіданні представник ОСОБА_1 посилається на те, що протокол було складено поза межами строків визначених МК України.

В судовому засіданні представник митниці ОСОБА_2 просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, вказав, що у справі наявні вісі матеріали, що підтверджують вчинення нею інкримінованого правопорушення.

Заслухавши представників, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за

Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні наявними у справі матеріалами, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0057/11200/23 відповідно до якого директорка ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «м`яка пшениця, не насіннєва, врожаю 2021 року, українського походження, насипом. Вагою 2 994 797 кг», вартістю 763673,24 долари США (що складає 20 396 261,26 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України 22.09.2021) шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вказаного товару, а саме: зовнішньоекономічний Договір від 29.07.2021 № 290721-WHT, Рахунок-проформа від 29.07.2021 № 1, Рахунок-фактура від 24.09.2021 № 1, митна декларація типу ЕК10РР від 15.09.2021 № UA112050/2021/002231, митна декларація типу ЕК10ДР № UA112050/2021/002387.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 інкримінуються дії, спрямовані на надання неправдивих відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, не відповідає змісту протоколу, в якому ОСОБА_1 інкримінується дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «м`яка пшениця, не насіннєва, врожаю 2021 року, українського походження, насипом. Вагою 2 994 797 кг», вартістю 763673,24 долари США (що складає 20 396 261,26 грн. по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України 22.09.2021) шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Відповідно п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно п.6 цієї Постанови судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Листом Координаційно-моніторингової митниці від 31.08.2023 № 7.9-2/7.9-24-1/7/2721 (вх. 4895/7-21 від 31.08.2023), щодо направлення матеріалів перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні за межі митної території України сільськогосподарської продукції компанією ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» на адресу угорської компанії «LEXUM AGRO Kft.» (Адреса: 1085 Budapest, Jozsef korut 36. Fszt. 5, Hungary).

Відповідно до отриманих матеріалів, направлених НЦБ Інтерполу в Угорщині встановлено, що угорська компанія «LEXUM AGRO Kft.» (Адреса: 1085 Budapest, Jozsef korut 36. Fszt. 5, Hungary) була заснована 16.08.2018. Діяльність компанії діяльність колекторських агентств і бюро кредитних історій. Керуючим директором компанії зазначено гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 . За даними поліції Угорщини, він безхатько.

Також, згідно вищевказаних матеріалів, проти компанії «LEXUM AGRO Kft.» Головним управлінням поліції Ноградського округу було порушено кримінальну справу за підробку офіційних документів та відмивання грошей, справа №334/2021.bu, а також поліцією 8-го району м. Будапешт у справі № 01080-615/2020.вu.

Згідно витягу з Реєстру підприємств у відношенні компанії «LEXUM AGRO Kft.» за рішенням № Cgt.01-20-025807/3 з 12.07.2021 розпочато процедуру «ліквідації», дата набрання рішенням законної сили 29.07.2021.

15.09.2021 відповідно до зовнішньоекономічного Договору від 29.07.2021 № 290721-WHT, який укладено між продавцем ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» в особі директора ОСОБА_1 та покупцем угорською компанією «LEXUM AGRO Kft.» (Адреса: 1085 Budapest, Jozsef korut 36. Fszt. 5, Hungary) в особі директора ТОТ Ерно (Toth Erno) Запорізькою митницею здійснено митне оформлення в режимі експорт товару: «м`яка пшениця, не насіннєва, врожаю 2021 року, українського походження, насипом. Вага 6600000 кг. Країна виробництва UA» за періодичною митною декларацією типу ЕК10РР від 15.09.2021 № UA112050/2021/002231. В графі 8 митної декларації від 15.09.2021 № UA112050/2021/002231 одержувачем товару зазначена компанія «LEXUM AGRO Kft.». Для цілей митного оформлення до Запорізької митниці подано Рахунок-проформу від 29.07.2021 № 1, в якому покупцем товару зазначена компанія «LEXUM AGRO Kft.».

15.09.2021 до митного оформлення товар заявлено ТОВ «ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР» (. Адреса: Україна, 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, б. 114), яке діяло на підставі Договору доручення від 06.09.2021 № 063-21МБ/Б, укладеного між ТОВ «ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР» та ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» в особі директора ОСОБА_1

22.09.2021 зазначений товар було вивезено за межі митної території України через морський пункт пропуску «Бердянський морський торговельний порт» на т/х «SEA BREEZE (прапор Того), а 28.09.2021 до Запорізької митниці подано додаткову митну декларацію типу ЕК10ДР № UA112050/2021/002387 на товар: «м`яка пшениця, не насіннєва, врожаю 2021 року, українського походження, насипом. (вага 2 994 797кг)», вартістю 763 673,24 долари США. В графі 8 митної декларації від 28.09.2021 № UA112050/2021/002387 одержувачем товару зазначена компанія «LEXUM AGRO Kft.» (Адреса: 1085 Budapest, Jozsef korut 36. Fszt. 5, Hungary). Для цілей митного оформлення до Запорізької митниці подано Рахунок-фактуру від 24.09.2021 № 1, в якому покупцем товару зазначена компанія «LEXUM AGRO Kft.» (Адреса: 1085 Budapest, Jozsef korut 36. Fszt. 5, Hungary).

В розділі «Юридичні адреси, реквізити і підписи сторін» зовнішньоекономічного контракту від 29.07.2021 № 290721-WHT та рахунку фактури від 24.09.2021 № 1, які підписані та виставлені директором ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» ОСОБА_1 на адресу «LEXUM AGRO Kft.», зазначено банківський розрахунковий рахунок ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», як продавця/експортера р/р № НОМЕР_3 (відкритий в АТ «Сбербанк»), а валютою рахунку зазначено: - UAH, EUR.USD.

Відповідно до Інформаційно комунікаційної системи ДПС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» відкрило рахунок р/р № НОМЕР_3 в АТ «Сбербанк» 10.11.2020 року, валютою рахунку якого зазначено «980 - українська гривня» (де 980 код валюти). В подальшому зазначений розрахунковий рахунок було закрито 24.09.2021, що свідчить про неможливість отримання валютної виручки на гривневий рахунок ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО», як продавцем/експортером, від компанії покупця «LEXUM AGRO Kft.».

Враховуючи вищевикладене, встановлено , що зовнішньоекономічного Договору від 29.07.2021 № 290721-WHT, Рахунок-проформа від 29.07.2021 № 1, Рахунок-фактура від 24.09.2021 № 1, митна декларація типу ЕК10РР від 15.09.2021 № UA112050/2021/002231, митна декларація типу ЕК10ДР № UA112050/2021/002387, які були подані до Запорізької митниці, містять неправдиві відомості про одержувача-покупця вищезазначеного товару, а саме про факт укладання зовнішньоекономічного Договору від 29.07.2021 № 290721-WHT між ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» та угорською компанією «LEXUM AGRO Kft.».

Також, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року по справі «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Суд, оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про порушення митних правил, дійшов висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 на даний час не є директором ТОВ «ОЛЬВІС-АГРО» суд до уваги не приймає, оскільки станом на 22.09.2021 день переміщення товару через митний кордом ОСОБА_1 обіймала посаду директора вказаного товариства та підписувала всі необхідні документи.

Підстав для визнання наданих доказів недопустимими суд не вбачає. Даних на спростування інформації, що в них міститься стороною захисту не надано.

Доводи сторони захисту про те, що було пропущено строк передбачений ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки моментом виявлення правопорушення є 07.04.2023, суд також до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Тобто, вказана стаття передбачає строки накладення адміністративного стягнення, а не строки оформлення матеріалів про порушення митних правил. Крім того, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність…

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.483 МК України, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 483, 495, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст.ст. 7, 245, 251, 252, 276, 278, 289, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 10198130,63 грн., з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: