Справа №345/2346/24
Провадження № 3/345/682/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 ДОП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №580522 від 27.03.2024 року, в якому зазначено, що 04.03.2024 року близько 21.00 год. ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме обзивав її нецензурними словами, погрожував, шантажував, відмовляв у доступі до фінансів, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкриміноване. Вважає, що протокол про адмінправопорушення складений відносно нього цілком безпідставно. Жодного насильства ні психологічного, ні економічного відносно дружини він не вчиняв. Погрози в її сторону не висловлював. Спір був між ним та неповнолітніми дочками, які не бажали виконувати його волю, через що він пообіцяв зменшити їм фінансові виплати. Хоча, насправді, жодних обмежень по відношенню до дочок він так і не застосовував.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що жодних неправомірних дій по відношенню до неї її чоловік ОСОБА_1 не вчиняв. Вона взагалі не розуміє, чому працівники поліції склали цей протокол про адмінправопорушення відносно її чоловіка. Конфліктна ситуація була між чоловіком і дочками. Коли її викликали в поліцію для надання пояснень, то там вона підписала якісь документи, зміст яких їй не оголошували і вона сама їх не перечитувала. Зміст таких документів як "протокол прийняття заяви" та "пояснення" не відповідає дійсності, адже таких дії, які там описані, чоловік по відношенню до неї не вчиняв. Просить не притягувати чоловіка до адміністративної відповідальності, адже адмінправопорушення він не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно диспозиції ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суть даного правопорушення, зокрема, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї, тобто особи, яка проживає разом або об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

-умисність (з наміром досягнення бажаного результату);

-спричинення шкоди;

-порушення прав і свобод людини;

-значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд вважає, що зазначені у протоколі серії ВАД №580522 від 27.03.2024 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд не бере до уваги протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №580522 від 27.03.2024 року на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки, незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Крім того, даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. За таких обставин вказаний протокол є недопустимим, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Щодо долучених до матеріалів справи протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.03.2024 року та письмових пояснень ОСОБА_2 від 18.03.2024 року, допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 наголосила, що обставини, викладені у вказаних документах, не відповідають дійсності. Отже, з огляду на покази ОСОБА_2 , які надані безпосередньо в судовому засіданні, суд не бере до уваги вказані документи на підтвердження вини ОСОБА_1

Наявний рапорт працівника поліції у справі за своїм правовим змістом є службовим документом, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст.254 КУпАП.

Крім того, під час судового розгляду як свідок була допитана неповнолітня ОСОБА_3 , якій на момент розгляду справи виповнилось 16 років. Її допит проводився в присутності матері ОСОБА_2 і за відсутності батька ОСОБА_1 з метою виключення можливості впливу на свідка з боку особи, відносно якої складено протокол. Юлія Дзундза розповіла, що між нею і батьком був спір щодо того, що вона не бажає виконувати волю батька, проте, щодо матері батько жодних незаконних дій не вчиняв. Він не погрожував і не обзивав матір. Вважає, що відсутні підстави притягувати батька до відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, враховуючи, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суддя тлумачить сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на її користь.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя