Справа № 344/2305/24
Провадження № 3/344/1655/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 03 лютого 2024 року о 13 годині 08 хвилин по вулиці Теодора Цоклера, 7 у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного забарвлення обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що обставини, які викладені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи. Зупинка працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням відбулась незаконно та без наявності підстав. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після того як впізнали в ньому суддю Івано-Франківського апеляційного суду. Жодних з перелічених в протоколі ознак алкогольного сп`яніння в нього не було, а отже в працівника поліції не було підстав пропонувати йому проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці він не відмовлявся, а тільки не довіряв приладу яким працівники поліції хотіли проводити такий огляд. В ході оформлення адміністративних матеріалів його не забезпечили правом на захист, а саме не надали захисника з центру безоплатної вторинної правової допомоги, а також не залучили до оформлення відмови від проходження медичного огляду двох свідків. Після приїзду до медичного закладу він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а тільки протягом деякого часу очікував свого захисника, а вже під час очікування йому стало погано і він з метою отримання медичної допомоги зайшов в медичний заклад, що знаходився неподалік, а саме до онкодиспансеру, де йому заміряли тиск. Після виходу з онкодиспансеру його самопочуття погіршилось і він викликав карету швидкої медичної допомоги, по приїзду якої медичні працівники розпочали надавати йому медичну допомогу, а працівники поліції в цей момент оформили відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Вказав, що в день складання протоколу не перебував в стані алкогольного спяніння, а працівники поліції, враховуючи різке погіршення стану його здоров`я, не мали права складати відносно нього протокол, до надання йому медичної допомоги.

Вважає, що дії працівників поліції були неправомірними та просив суд провадження у справі закрити.

Надані суду письмові пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з його усними поясненнями, крім цього в них ОСОБА_1 посилається на практику ЄСПЛ з приводу презумпції невинуватості та рішення Конституційного Суду України з даного приводу і зазначає, що матеріали справи не містять доказів його винуватості, а тому просив суд визнати його не винуватим та провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Повх І.Д. надав суду клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на практику ЄСПЛ та в судовому засіданні повністю підтримав доводи викладені в ньому. У клопотанні захисника зазначається, що працівником поліції було порушено порядок проведення огляду; порядок складання протоколу; працівники поліції не забезпечили ОСОБА_1 правом на захист та не вручили йому копію протоколу. За вказаних обставин вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкрімінованого адміністративного правопорушення.

Окрім того, стороною захисту заявлялось клопотання про виклик у судове засідання свідків, проте в ході судового розгляду захисник та ОСОБА_1 від заявлених клопотань відмовились.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть dчиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, а саме:

даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 613477 від 03.02.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2024 року, яким підтверджується факт направлення працівниками поліції ОСОБА_1 у медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку з наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння та відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 369084 від 03.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3.г ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП;

долученим до матеріалів справи безперервним відеозаписом з відео реєстратора (clip 0) який було переглянуто під час розгляду справи, на якому відображено, як працівники поліції з допомогою проблискових маячків зупиняють транспортний засіб марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 . На відеозаписі з відео реєстратора (clip 2) зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та грубі порушення ним ПДР України;

на безперевному відеозаписі з бодікамер поліцейського зокрема на диску (clip 1) відображено, як працівники поліції встановлюють особу водія, який відразу представляється як суддя Івано-Франківського міського суду та перевіряють документи на транспортний засіб. Після повідомлення про причини зупинки та нетривалого спілкування поліцейський пропонуює ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак ОСОБА_1 відмовляється. В подальшому працівник поліції пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога і ОСОБА_1 погоджується та працівники поліції на службовому автомобілі доставляють його під медичний заклад. Далі на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 протягом тривалого часу заявляє клопотання про залучення йому на безоплатній основі захисника, на що працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у даній категорії справ захисник за державний кошт не залучається та пропонує останньому скористатись правовою допомогою у приватному порядку. ОСОБА_1 здійснює телефоний дзвінок та повідомляє працівників поліції, що його захисник направляється до нього та просить їх не розпочинати процедуру огляду чи оформлення адмінматеріалів та дочекатися приїзду захисника, про що працівники поліції не заперечили. Однак, як відображено на відеозаписі, після спливу травалого проміжку часу працівники поліції наполягали на прийнятті ОСОБА_1 рішення щодо проходження чи відмови від проходження медичного огляду, оскільки дана процедура має обмеження в часі. Вказали, що в разі відсутності захисника на момент проходження медичного огляду та оформлення адміністративних матеріалів він матиме право скористатись правовою допомогою в разі розгляду справи у суді. ОСОБА_1 висловлює свої заперечення щодо такого перебігу подій та повідомляє працівників поліції про різке погіршення самопочуття та прямує у відділення онкології, де медичний працівник вимірює йому артеріальний тиск та температуру тіла. Після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти до медзакладу в який його направили патрульні поліцейські для медичного огляду, оскільки в онкологічному відділеннs йому не можуть надати відповідну медичну допомогу через їх медичний профіль, що підтвердив і медичний працівник, який там перебував. ОСОБА_1 не реагував на пропозицію працівників поліції та перебуваючи у в онкологічному відділенні викликав карету ШМД та після її приїзду направився до неї. Лікар ШМД проводить йому попередній медичний огляд. Після зазначений подій працівники поліції повторно запитують ОСОБА_1 чи той проходитиме огляд на стан алкогольного спяніння на що останній повідомляє, що не буде проходити такого огляду, посилаючись на погане самопочуття. Працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що у такому разі щодо нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУаП тобто порушення ним п.2.5 ПДР України та приступили до оформлення даного протоколу . На файлах: clip 3; clip 4; clip 5; clip 6; clip 7; clip 8; clip 9 відображені відомості, які дублюються з відомостями, що відображені на файлі clip 1.

Стороною захисту на заперечення вини ОСОБА_1 долучено наступні документи:

довідку від 03.02.2024 року виданою лікарем відділення невідкладної допомоги, відповідно до якої о 16:00 год ОСОБА_1 встановлено діагноз - гіпертонічний криз та встановлено відсутність алкоголю в його крові.

копія письмової розписки від 02.04.2024 року про наявність у ОСОБА_1 підвищеного артеріального тиску;

первинний огляд лікаря кардіолога від 13.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності. Гіпертонічна хвороба II СТ 2 Ризик 3 високий;

медичну документацію видану КНП «Міська клінічна лікарня №1 Івано-Франківської міської ради», відповідно до якої 03.02.2024 року о 16:00 год ОСОБА_1 бригадою ШМД доставлено у відділення невідкладної допомоги КНП МКЛ №1 ІФМР (запис у журналі № 980). При огляді ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба II ст. 3 ст, ризик 4 Гіпертонічний неускладнений криз» та проведено вимірювання вмісту алкоголю у крові спеціальним технічним засобом «Алкотест» - результат 0,00% (запис у журналі «Алкотекст» №44»);

карту виїзду швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 , відповідно до якої лікарем ШМД діагностовано у ОСОБА_1 гіпертонічний криз;

посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом III групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни;

інформацію з приводу спеціального технічного засобу «Drager», у якій зазначено, що всі огляди на стан сп`яніння водіїв, які проводяться працівниками поліції ГУНП в Івано-Франківській області за допомогою спеціальних технічних засобів газоаналізаторів для контролю (вимірювання) вмісту алкоголю у крові у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 6820» на даний час є незаконними, а дії окремих посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області протиправними, оскільки такі засоби не пройшли необхідного сервісного обслуговування;

Оцінюючи доводи сторони захисту суд зазначає наступне.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на долучені ними медичні документи, які на їх думку спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та на недовіру ОСОБА_1 до приладу яким працівники поліції хотіли проводити такий огляд суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимоги п.2.5 ПДР України, зокрема - його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не оспорення результатів такого огляду. Крім того на місці зупинки ОСОБА_2 не висловлював жодних зауважень до спеціального технічного засобу з допомогою якого йому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці та не вимагав сертифікат на нього, а відразу після пропозиції працівника поліції пройти такий огляд відмовився та погодився проїхати в медичний заклад.

Посилання на те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не мав можливості скористатись правовою допомогою, хоча виявив таке бажання та відсутність захисника, за наявності клопотання про його безпосередню участь під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, є формальним, оскільки працівники поліції задовольнили клопотання та надали ОСОБА_1 можливість викликати захисника про те захисник протягом тривалого часу та до моменту складання протоколу про адмінправопорушення так і не з`явився. Більше того під час розгляду даної справи судом, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника і всі доводи сторони захисту ретельно перевірено судом в ході судового розгляду. Також в процесі оформлення матеріалів ОСОБА_1 консультувався з захисником в телефонному режимі, що ним не заперечувалось в ході судового розгляду. Протилежного у судовому засіданні не доведено. Більше того, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що за відсутності його захисника працівники поліції були зобов`язані залучити йому захисника за рахунок держави, то на думку суду вони є неспроможними, оскільки працівники патрульної поліції не наділені повноваженнями залучати захисників з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, більше того огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі обмежений двохгодинним строком.

Щодо зазначення ОСОБА_1 про відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспорного засобу під його керуванням, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП і зазначене в ній порушення ОСОБА_1 ПДР України і стало причиною зупинки. Крім того характер та стиль їзди ОСОБА_1 , зокрема виїзд на зустрічну смугу та перетинання подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки давав поліцейським право на зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в тому числі і з метою проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Щодо доводів ОСОБА_1 про незалучення працівниками поліції до оформлення відмови від проходження медичного огляду двох свідків то суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки працівниками поліції долучено до матеріалів даної справи безперервний відеозапис, на якому чітко відображені всі обставини справи, а у разі фіксування проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння технічним засобом відеозапису залучення свідків не є обов`язковим. Також вказане відео підтверджує законність та послідовність дій працівників поліції на місці складання протоколу.

Також у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що поліцейські нічого йому не пояснювали, не вказали ознаки алкогольного спяніння та він не розумів, чому має проходити огляд на стан сп`яніння за наявності в нього високого артеріального тиску.

З цього приводу варто зазначити таке.

Згідно з доданої до протоколу довідки, ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта водія з правом керування транспортними засобами категорії «В».

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, з дослідженого в ході судового розгляду відеозапису встановлено, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та після його відмови пройти такий огляд на місці з використанням технічних засобів, за згодою ОСОБА_1 , направились в медичний заклад для проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовано, що після приїзду до медзакладу ОСОБА_1 повністю усвідомлюючи вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився про те намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності. Зокрема вимагав від працівників поліції забезпечити його захисником за рахунок держави, здійснював тривалі телефонні дзвінки, тягнув час очікуючи свого захисника, який з його слів мав приїхати на місце проходження медичного огляду, про те так і не приїхав до моменту складання протоколу. Після цього почав жалітись на погане самопочуття та направився в приміщення окодиспансеру для вимірювання йому тиску, а після цього викликав карету ШМД. При цьому, на думку суду, вимірювання тиску ОСОБА_1 могло бути здійснено кваліфікованим працівником медичного закладу в який працівники поліції доставили ОСОБА_1 , в тому числі і в ході проведення в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння і рішення, щодо подальшого проведення медичного огляду ОСОБА_1 та наявність підстав викликати йому карету ШМД мав приймати саме такий медичний працівник.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що своєю поведінкою ОСОБА_1 відмовився від проведення в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі, а отже працівники поліції цілком правомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

А тому враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виконання вимог ст.1 КУпАП суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2024 року о 16 годині 45 хвилин.

Суддя В.В. Тринчук