Справа № 159/3620/22 Провадження №33/802/240/24 Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника потерпілого адвоката Липовенко Г.В. (в режимі відеоконференції) розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Прадищук Л.М. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої істанції встановлено, що ОСОБА_1 30.08.2022 об 11:10 в с.Городилець, вул.Ковельська, Ковельського район, Волинської області керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п.2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху, а саме, здійснюючи поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення із транспортним засобом «Skoda Kodiaq», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На дану постанову особа, яку визнано винним, ОСОБА_1 та його захисник Прадищук Л.М, подали апеляційну скаргу, у якій вказують на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 категорично заперечував свою винуватість у порушенні правил дорожнього руху при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також під час розгляду матеріалів в судових засіданнях. Умислу на вчинення адміністративного правопорушення він не мав, вказане правопорушення не вчиняв, керування транспортним засобом здійснював згідно Правил дорожнього руху. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, посилаючись на висновок експерта від 29.01.2024 №126-Е Львівського НДІС експертиз МЮ України, оскільки він грубо суперечить висновку експерта від 28.11.2022 № СЕ-19/103-22/8185-ІТ, будь-яких інших доказів, які б спростували таку розбіжність не встановлено. У апеляційній скарзі просять постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП скасувати, провадження усправі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілого - адвокат Липовенко Г.В. посилається на законність та обґрунтованість прийнятого суддею першої інстанції рішення, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку представника потерпілого адвоката Липовенко Г.В., яка подану апеляційну скаргу заперечила, просила залишити без задоволення, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 2.3б ПДР України визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_1 та наявність механічних ушкоджень, що по суті в апеляційній скарзі не оспорюється.

Так, зі схеми місця ДТП та характеру механічних ушкоджень транспортного засобу (а.с.2), вбачається, що автомобіль «Volkswagen Golf» своєю передньою центральною частиною контактував з автомобілем «Skoda Kodiaq», в транспортному засобі «Skoda Kodiaq» - наявні механічні пошкодження задньої правої частини транспортного засобу, що також зафіксовано на фотознімках з місця ДТП та відеозаписах, долучених до справи. Будь-яких заперечень до складеної схеми місця ДТП водії не висловили.

Водій автомобіля «Skoda Kodiaq», ОСОБА_3 , будучи безпосередньо допитаним в суді першої інстанції дав чіткі та послідовні покази про те, що здійснював обгін буса, що рухався попереду, порівнявшись із бусом та завершуючи маневр обгону побачив, як транспортний засіб «Volkswagen Golf», що рухався попереду, розпочав поворот ліворуч. Ствердив, що водій автомобіля «Volkswagen Golf», ОСОБА_1 не увімкнув своєчасно покажчик повороту ліворуч, не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з його транспортним засобом.

Дані пояснення узгоджуються з письмовими доказами у справі.

Зокрема, відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, долученим ОСОБА_1 , підтверджується те, що саме внаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху відбулась ДТП, оскільки останній під час керування відшуковуючи поворот куди має намір звернути, вмикає покажчик повороту за декілька секунд до повороту, коли водій ОСОБА_3 вже здійснює маневр обгону та знаходиться на смузі зустрічного руху, що також підтверджує і характер механічних пошкоджень обох автомобілів.

Крім того, згідно висновку експертного дослідження №126-Е від 29.01.2024, причиною настання даної ДТП стала та обставини, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема - попутним транспортним засобам, які б виконували маневр його обгону.

В діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настання ДТП (а.с.43-51).

Судом обґрунтовано взято до уваги вищезазначений висновок експерта, оскільки висновок експерта №СЕ-19/103-22/8185-ІТ від 28.11.2022, на який посилаються апелянти, дав відповідь лише на питання про те, як повинні були діяти обидва водії в даній ДТП, а запитання щодо того, дії якого водія - ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР України та стали причиною виникнення ДТП не вирішувалось.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Апеляційний суд критично оцінює показання ОСОБА_1 щодо обставин події, оскільки вони абсолютно не відповідають дослідженому відеозапису.

З огляду на протокол, схему місця ДТП, характер механічних пошкоджень автомобілів та відеозаписи, висновок експертного дослідження, а також пояснення потерпілого, які в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини пригоди, суддя знаходить доводи скаржників про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, безпідставними.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а доводи апеляції фактично були досліджені та об`єктивно спростовані при розгляді справи суддею першої інстанції.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Тому підстав для скасування постанови судді першої інстанції, на що вказують скаржники у своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Прадищук Л.М. залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок