ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Антоненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у службі таксі "УКЛОН",-

на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 29 жовтня 2023 року о 19 годині 55 хвилин, по вул. Багата, 218 в с. Богданівка Павлоградського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року та просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.10.2023 року близько 11.20 годин на автомобілі "Хюндай Соната" він приїхав у с. Богданівка Павлоградського району, на похорон ОСОБА_2 , яка була матір`ю його цивільної дружини. Автомобіль він припаркував біля будинку № 218 по вул. Багата, пересів у інший автомобіль і його відвезли на кладовище. Після обряду поховання, цим же автомобілем його відвезли у столову на поминальний обід, на якому він вживав алкоголь. Після цього його привезли за адресою - АДРЕСА_2 , він хотів переночувати у свого тестя - ОСОБА_3 , але він пішов до сусідів, тому апелянт вирішив переночувати у автомобілі, на якому приїхав. Близько 19.00 годин прийшла нетвереза сусідка - ОСОБА_4 , почала сваритись та вимагати, щоб апелянт негайно поїхав. Він не міг цього зробити, оскільки вживав алкоголь у цей день. В результаті конфлікту він та ОСОБА_4 викликали працівників поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення на підставі неправдивих свідчень сусідки.

Зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом матеріали провадження не містять. Натомість із наданих відеозаписів вбачається, що інспектори патрульної поліції прибули до автомобіля апелянта о 20 годині 25 хвилин, який стояв без руху, отже вимога щодо проходження медичного огляду є незаконною та відповідно відмова від проходження такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що інспектором при складання протоколу було внесено завідомо неправдиві відомості, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 ніби-то керував автомобілем о 19 годині 55 хвилин. Проте дійсним часом приїзду патруля є 20 годин 25 хвилин, що підтверджується відеозаписами з бодікамер.

Наявні відеозаписи підтверджують ту обставину, що протоколу складено виключено на підставі пояснень ОСОБА_4 , з якою у апелянта виник конфлікт, а не виявлення працівником поліції факту керування з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження такого огляду.

Крім того апелянт вказує, що у матеріалах справи наявний доказ - відеозапис треку автомобіля, який підтверджує дійсні обставини справи, а саме те, що автомобіль Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 у період з 12 годин 20 хвилин 29.10.2023 року по 09 годин 00 хвилин 30.10.2023 року, стояв без руху.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Антоненко Т.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що 29.10.2023 року у вечірній час, коли сидів в своєму автомобілі Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить службі таксі "УКЛОН", прийшла сусідка ОСОБА_4 та почала бити скло в автомобілі, тому саме він викликав наряд поліції, а коли поліцейські приїхали, то безпідставно склали протокол за ст.130 КУпАП та звинуватили його у тому, що він начебто керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, хоча цілий день його возили на іншому авто до кладовища і до кафе на помини, а потім привезли до вул. Багата, 218 в с. Богданівка Павлоградського району, де мешкає його дядько, для ночівлі. Оскільки дядьки на той час не було вдома, він вирішив переночували в автомобілі. Стверджує, що з обіду 29.10.2023 до раку 30.10.2023 його автомобіль нікуди не рухався, а наступного дня він повернувся до автопарку служби таксі "УКЛОН", де зробити автотрекінг руху його службового автомобіля, оскільки весь автотранспорт мають чіпи, але суд першої інстанції не дослідив наданий ним відповідний диск та не дав належної оцінки.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 257921, складений 29 жовтня 2023 року; акт огляду на стан сп`яніння; рапорт працівників поліції; письмові пояснення ОСОБА_4 та інші матеріали справи.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечував свою вину, як під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2023 року серії ААД №257921 (а.с.1) вбачається, що 29.10.2023 року о 19.55 годин в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , та на законну вимогу відмовився пред`явити водійське посвідчення. В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота. На законну вимогу пройти медичне освідування для встановлення факту алкогольного сп`яніння - відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначено свідка події - ОСОБА_4 . В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено "відмовився". Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області Слінченка С.П., 29.10.2023 року під час несення служби о 19.55 годин в с. Богданівка по вул. Багата, 218 за порушення ПДР був зупинений водій ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм, у останнього було виявлено ознаки сп`яніння, а саме- різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пройти медичний огляд на встановлення факту алкогольного сп`яніння водій відмовився під відеофіксацію. Стосовно останнього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , 29.10.2023 року в с.Богданівка в кафе "Богдан" знаходилась на поминках. Приблизно об 11.30 годин приїхав чоловік, який представився як ОСОБА_1 на автомобілі Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходячись у стані сп`яніння повідомив, що він знайомий померлої. Після чого він у даному кафе вжив спиртні напої, сів до свого автомобіля та поїхав по вул.Багата, зупинився біля будинку та почав світити фарами у вікна будинку свідка, а вона звернулася на лінію "102" та повідомила про вказаний факт (а.с.6).

Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які містяться у 2 файлах на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с. 8).

Так, з відеофайлу "0000000_000000_2406_0050" тривалістю 20:24:07 - 20:51:05 вбачається, що працівники поліції прибули на викликом на лінію "102", з водійського місця автомобіля, припаркованого на узбіччі дороги, вийшов ОСОБА_1 . Працівники поліції запитали у нього, що сталося та чому їх викликали.

ОСОБА_1 пояснив, що між ним та сусідкою стався конфлікт, вона погрожує робити вікна його автомобіля. Також пояснив, що приїхав на похорон тещі, а сусідку "бісить" те, що він та його автомобіль тут знаходяться.

Після того, як працівники поліції запросили сусідку - ОСОБА_4 , остання пояснила, що проживає у будинку напроти, сьогодні поховали її сусідку, а ОСОБА_1 включає фари автомобіля, бажає потрапити до будинку сусідки, хоче переночувати, однак він їй не зять.

На запитання працівників поліції свідок ОСОБА_4 зазначила, що у пів дванадцятої години дня ОСОБА_1 приїхав п`яний, поставив автомобіль. Потім похоронили сусідку, прийшли додому, усі були тверезі. ОСОБА_1 привезли на машині після 14. 00 годин, він у магазині "набрався" алкогольних напоїв.

На відеозаписі зафіксовано як працівник поліції опитує свідка ОСОБА_4 та оформляє її пояснення.

Далі зафіксовано, що о 20:47:46 годині працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на перебування у стані сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер 6810.

На заперечення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівник поліції зазначив, що свідок надала пояснення, що ОСОБА_1 їхав сюди, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 сказала:"Сьогодні при приїхав п`яний, керував транспортним засобом".

Потім на відеозапису видно, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти медичний огляд на перебування у стані сп`яніння на місці, працівники поліції зробили контрольний тест алкотестеру Драгер, пояснили процедуру проходження огляду.

Однак ОСОБА_1 о 20:50:42 годин вказав:"... Драгер мені не потрібен....Нащо воно мені надо"

На відеофайлі "0000000_000000_3533_0051" тривалістю 21:35:32 - 21:38:04 зафіксовано, що працівники поліції повідомили водія ОСОБА_1 , що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, оголошено протокол, повідомлено про час та місце розгляду справи. Водій ОСОБА_1 спочатку відмовлявся підписувати протокол, потім поставив у ньому знак "+".

Отже, зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті інформації, мають суперечності, оскільки з доданого до протоколу відеозапису не вбачається, що працівниками патрульної поліції о 19.55 годин 29.10.2023 року дійсно зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , що у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (які саме на запису не зазначено). Навпаки, з відеозапису вбачається, що екіпаж патрульної поліції о 20 годині 25 хвилин прибув на місце за викликом "102", зокрема і самого ОСОБА_1 , який у цей час перебував у автомобілі, припаркованого на узбіччі дороги.

Також наявні суперечності у поясненнях свідка ОСОБА_4 .

Так у письмових поясненнях, зафіксованих працівником поліції та підписаних свідком, зазначено, що приблизно об 11.30 годин у кафе "Богдан" приїхав чоловік на автомобілі Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , представився ОСОБА_1 , був п`яний. У кафе вживав спиртні напої, після чого сів до свого автомобіля по поїхав на вулицю Багата, зупинився біля будинку та почав світити фарами у вікна.

У той час, як на долученому відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції видно, як свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 приїхав у половині дванадцятої години дня, поставив автомобіль. Після похорон усі прийшли додому, були тверезі. ОСОБА_1 привезли на автомобілі після 14.00 годин...

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, у разі передачі керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 1.10 ПДР України водієм - є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як убачається з постанови, суддя місцевого суду, як на докази вини ОСОБА_1 послався на наявні матеріали адміністративного провадження, однак не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не звернув уваги на наявні суперечності щодо обставин адміністративного правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції, письмових показах свідка ОСОБА_4 , та інформації, зафіксованій на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того судом першої інстанції не було взято до уваги відеозапис треку автомобіля Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , згдіно якого транспортний засіб у період з 12.20 годин 29.10.2023 року по 09.00 годин 30.10.2023 року, стояв без руху (а.с. 13).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суду не було надано підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що стало наслідком пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Отже, сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю факту керування, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО