Справа № 761/8887/24
Провадження № 3/761/2490/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

07 лютого 2024 року, о 20 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 4, всупереч п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Hyundai Sonata (державний номер НОМЕР_1 ) у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 07 лютого 2024 року він не перебував у стані сп`яніння, з висновком КМП КМНКЛ «Соціотерапія» не згоден.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі наявності ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або ознак перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а також незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, щодо проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2024 року серії ААД №525557, висновку КМНКЛ «Соціотерапія» №000853, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на момент проведення огляду (07.02.2024) перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди - марихуана, стимулятори - амфетамін), що у своїй сукупності свідчить про порушення водієм п. 2.9а ПДР України.

Згідно з положеннями згаданої Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 роз`сянено лікарем-наркологом, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Також, з відеозапису вбачається, що лікарем-наркологом неодноразово повідомлялось ОСОБА_1 про необхідність прибуття до закладу охорони здоров`я з метою отримання такого висновку, водночас ОСОБА_1 для отримання висновку не прибув.

Отже, в даному конкретному випадку суд бере до уваги, що ОСОБА_1 , у разі його незгоди із висновком КМНКЛ «Соціотерапія» №000853, не вчинено жодних дій щодо ініціювання повторного дослідження біологічної рідини зі вмісту другої ємності, інших дій для спростування такого висновку. На підставі викладеного, суд дійшов, що незгода ОСОБА_1 із відповідним висновком КМНКЛ «Соціотерапія» №000853 (відповідно до якого ОСОБА_1 станом на момент проведення огляду (07.02.2024) перебуває у стані наркотичного сп`яніння) пов`язана виключно із намаганням уникнути адміністративної відповідальності.

При цьому в судовому засіданні об`єктивно не встановлено порушень ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а отже суд вважає висновок КМНКЛ «Соціотерапія» №000853 належним та допустимим доказом.

Крім того, суд акцентує увагу, що будь-яких даних, які б піддавали сумніву правильність висновку КМНКЛ «Соціотерапія» №000853 в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено наявності будь-яких істотних процесуальних порушень, що могли б впливати на результат розгляду даної справи.

Отже, проаналізовані докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень та їх наслідки, особа правопорушника, його відношення до скоєного та майновий стан останнього.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 36, 130, ст. 124, ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Павло Слободянюк