Справа № 352/898/24
Провадження № 3/352/498/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 01 березня 2024 року серії ААД № 586905 вказано, що 01 березня 2024 року приблизно о 17 год 01 хв в с. Підлужжя по вул. Тополина, ОСОБА_1 керував автомобілем Vilkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «AlcoFor-105», результат огляду позитивний 2,78% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 01 березня 2024 року приблизно о 17 год 01 хв в с. Підлужжя по вул. Тополина, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Vilkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд у кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, але до суду з`явився його захисник Сурмачевський А.Ю., який просив провести судовий розгляд без участі ОСОБА_1 . За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , згідно зі ст. 268 КУпАП.

Також захисник заявив клопотання про закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції був порушений порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. Так, в результаті ДТП водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим, був доставлений в медичний заклад, про що свідчать відповідний відеозапис і медична довідка. В довідці стосовно ОСОБА_1 дійсно вказано, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, але належними доказами перебування водія в стані сп`яніння є акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. Вказані документи в матеріалах справи відсутні. Стосовно правопорушення за ст. 124 КУпАП, захисник повідомив, що ОСОБА_1 свою провину визнав та просив суд не призначати суворого стягнення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП:

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

- протоколом серії ААД №587076 від 01 березня 2024 року про адміністративне правопорушення (а.с. 18);

- схемою ДТП від 01 березня 2024 року ( а. с. 19);

- копією письмового пояснення ОСОБА_2 (а.с.20);

- копією довідки КНП «ОКЛ ІФ ОР» № 526 від 01 березня 2024 року щодо госпіталізації в НЕМД ОКЛ ОСОБА_1 (а.с.21);

- копією постанови серії ЕНА №1562410 від 01 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.23);

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01 березня 2024 року (а.с.24);

- рапортом працівника поліції (а.с.25);

- відеоматеріалом з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції.

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст.124 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду були надані такі докази:

- протокол серії ААД №586905 від 01 березня 2024 року про адміністративне правопорушення ( а.с.1);

- довідку тесту газоаналізатора «AlcoFor-105» до протоколу ААД № 586905 від 01 березня 2024 року з результатом 2,78 % проміле (а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 01 березня 2024 року (а.с.3);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- копіює свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «AlcoFor-105» (а.с.5);

- письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.6);

- копію протоколу серії ААД №587076 від 01 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с.7);

- копію схеми місця ДТП від 01 березня 2024 року (а.с.8);

- копію постанови серії ЕНА №1562410 від 01 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.9);

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01 березня 2024 року (а.с.10);

- рапортом працівника поліції (а.с.11);

- довідку КНП «ОКЛ ІФ ОР» № 526 від 01 березня 2024 року щодо госпіталізації в НЕМД ОКЛ ОСОБА_1 (а.с.12);

- відеоматеріалом з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (диск з відеозаписом міститься на а.с.13).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного… сп`яніння і проведення такого огляду від 17.12.2008 року).

Аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування у стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, безумовно є та обставина, що водій погодився із встановленими результатами.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

В ході дослідження відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 , який перебував в медичному закладі, пройти огляд на встановлення стану сп`яніння за допомогою приладу «AlcoFor-105», на що останній погодився, результат огляду, 2,78 проміле. Після чого працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 право не свідчити проти себе і користуватися правовою допомогою, не запитавши чи погоджується він з результатам огляду та не роз`яснивши йому його право в разі не згоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройти такий огляд в медичному закладі.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладі охорони здоров`я.

При цьому, закон не зобов`язує водія висловлювати прохання пройти огляд у медичному закладі, а покладає обов`язок щодо дотримання процедури огляду саме на поліцейських.

Як свідчить наданий відеозапис, поліцейські взагалі не з`ясовували чи згоден ОСОБА_3 з результатом огляду, чи бажає пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чи не відмовляється їхати до лікарні, а лише повідомили, що починають складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, як свідчать матеріалами справи, ОСОБА_1 відмовся підписувати як довідку огляду за допомогою приладу «AlcoFor-105», так і відповідний акт огляду, а також протокол про адміністративне правопорушення, що на думку суду свідчить, що останній з результатами такого огляду дійсно не був згідний.

Оскільки у водія не було з`ясовано, чи погодився він із встановленим на місці результатом огляду із застосуванням приладу «AlcoFor-105» на місці зупинки, такий результат не може бути прийнятий як доказ керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, суд звертає увагу, що як встановлено судом, ОСОБА_1 потрапив у ДТП, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», що підтверджується довідкою №941 від 15 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч 8 розділу І цієї Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за умови травмування особи, є незаконним, оскільки така особа мала б бути оглянута саме лікарем в медичному закладі.

У відповідності до п.п. 15, 16 Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Отже, в даному випадку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мав обов`язково проводитись в закладі охорони здоров`я, однак всупереч зазначеним вище вимогам, належним чином проведений не був, оскільки матеріали справи не містять саме Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Як зазначено вище, належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності були належними, допустимими, достатніми та за принципом доказування «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява N 926/08), а також на встановлені суддею обставини цієї справи, суддя приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація є сумнівними. Наявність цих сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Крім цього, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є недопустимим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 124, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК