Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/953/24
Провадження № 3/376/406/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер відсутній

за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 26.03.2024, о 12.11 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_2 , а саме не давав бачитись зі своїм сином ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що бувший зять, який не приймав участь у вихованні та догляді онука, приїхав без попередження, у відсутність вдома матері дитини і хотів забрати онука з собою, а він не дозволяв, пропонуючи йому узгодити побачення з матір"ю дитини.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, в тому числі, і права і свободи громадян.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої тещі насильство в сім`ї, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження провини ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно останнього, надано рапорт; заяву ОСОБА_2 від 26.03.2024; пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; копія паспорта на ім`я ОСОБА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї", насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доводяться один одному тестем та бувшими зятем. Доказів того, що вони спільно проживають, ведуть спільне господарства, чи пов`язані спільним побутом, не надано. Отже, судом не встановлено, що сторони мають взаємні права та обов`язки, тобто є сім`єю.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду справи не було доведено факту вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли б завдати або завдали шкоди ОСОБА_2 як члену сім`ї.

За таких обставин суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, передбачених ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 суперечать змісту вказаної правової норми.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.173-2, 245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя І. Г. Батовріна