Справа №443/592/24
Провадження №3/443/340/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02 квітня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 51 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 15.03.2024 в період з 14 год 46 хв до 14 год 48 хв перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що в м. Ходорів, вул. Грушевського, 57 Стрийського району Львівської області вчинила крадіжку горілки «CLASSIC» Преміум 40% 0,7 л Медофф вартістю 136,32 грн без ПДВ кількістю 1 штука, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 51 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 20.03.2024 близько 10 год 17 хв у м.Жидачів по вул.Шашкевича, 13 в приміщенні магазину «Рукавичка» здійснила дрібну крадіжку, а саме: таємно викрала з полиці магазину горілку «Медофф Classic Преміум» 40% 0,7 л вартістю 159,90 грн, собівартість 136,32 грн, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 51 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 2 статті 51 КУпАП, визнала повністю, надала суду пояснення, в яких повністю підтвердила достовірність викладених у протоколах обставин, щиро розкаялася.

Суд, заслухавши пояснення особи ,яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 51 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, доведена:

протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №37350502 від 02.04.2024, ВАД №554528 від 29.03.2024, згідно з якими ОСОБА_1 19.03.2024 та 20.03.2024 в магазині «Рукавичка», що у м. Ходорів, по вул.Грушевського, 57 та у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Жидачів по вул. Шашкевича, 13 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки;

заявами ОСОБА_2 від 19.03.2024 та ОСОБА_3 від 23.03.2024 якими повідомлено правоохоронний орган про вчинення невідомою особою крадіжки майна з магазинів «Рукавичка» та про вартість викраденого майна;

довідками магазину «Рукавичка» про вартість Медофф Classic Преміум» 40% 0,7 л без ПДВ 136,32 грн;

рапортом від 19.03.2024, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення невідомою особою дій, що відповідають ознакам дрібного викрадення чужого майна.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.10.2023, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, підтверджується обставина вчинення ОСОБА_1 19.03.2024 та 20.03.2024 повторно протягом року правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 51 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 51 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує: характер вчинених ОСОБА_1 тотожних правопорушень; ступінь її вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 2 статті 51 КУпАП, яка доведена повністю; особу правопорушниці, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винної, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинила кілька тотожних адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 51 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів