П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264072 від 26.02.2024 з`ясовано, що 26.02.2024 о 20 год. 10 хв. в м. Ужгороді на вул. Капушанська, 34 водій ОСОБА_1 керував т/з Daewoo днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини року, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За частиною 2 кваліфікуються дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зафіксована на відеофайлі, диск з записом якого додано до розглядуваного протоколу.

При цьому судом оцінено наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264072 від 26.02.2024, в якому викладені вищевикладені обставини події; вищевказаний відеозапис, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я тощо.

Повторність (двічі) протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, підтверджується довідкою з облікових баз даних щодо ОСОБА_1 , за якою за постановою суду від 29.03.2023 у справі №308/4119/23 такого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Окрім цього в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР, якою підтверджено факт керування останнім т/з в означений день, час та місці; розписка ОСОБА_1 про залишення т/з на місці зупинки.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У відповідності до п. 28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

З довідки з облікових баз даних НАІС МВС України, за якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування т/з, тому суд не вбачає підстав для застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов