Провадження номер 3/741/232/24
Єдиний унікальний номер 741/270/24
ПОСТАНОВА

іменем України

09 квітня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАВ № 901020) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не працює,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

26 січня 2024 року об 11 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 у магазині ФОП ОСОБА_2 здійснювала гр. ОСОБА_1 торгівлю тютюновими виробами без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме: ліцензії на торгівлю тютюновими виробами, чим порушила Закон № 481/95-ВР, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судові засідання 14 березня 2024 року та 09 квітня 2024 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Щербак О.В. у судові засідання 14 березня 2024 року та 09 квітня 2024 року не з`явився, подав письмове клопотання про відкладення слухання справи на інший термін, оскільки 09 квітня 2024 року призначені невідкладні процесуальні дії за участі сторони захисту обвинуваченого та інших учасників провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу 09 квітня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Щербака О.В., що, у свою чергу, сприятиме дотриманню розумних строків розгляду справи, також вказане забезпечить рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв,тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, із змінами, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Стаття 50 ЦК України передбачає право фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тобто, об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Пунктом Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, відповідно до закону.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у частині, здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання може бути фізична особа, а в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії, може бути лише суб`єкт господарювання.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності. Зокрема, адміністративний матеріал не містить документів на підтвердження державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання, натомість у протоколі зазначено, що вона не працює, а за змістом письмового пояснення від 26 січня 2024 року, наданого ОСОБА_1 поліцейським, остання підробляє без офіційного працевлаштування продавцем у магазині ФОП ОСОБА_2 .

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Таким чином, поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 901020 від 26 січня 2024 року не враховано відсутність державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарської діяльності, а тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за здійснення без ліцензії господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 порушила Закон № 481/95-ВР, однак яку конкретно частину якої статті Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, із змінами, не указано.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Викладені обставини свідчать про те, що складений органами Національної поліції адміністративний матеріал не забезпечує такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 164, 247, 277, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Анатолій КРУПИНА