Справа № 526/2228/20
Провадження № 3/526/608/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 квітня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №526/2228/20 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №293664 від 21.09.2020 року, 21.09.2020 року близько 23 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: виражався в її бік брутальною лайкою .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшла до провадження судді Киричка С.А. 29 лютого 2024 року.

В судове засідання 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу .

Відповідно до ч. 2, ч. 6 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 44-3 ч.2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його вчинення.

Таким чином, станом на 01 квітня 2024 року - на дату розгляду справи, строки накладення адміністративного стягнення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, закінчилися.

Вище вказана норма є процесуальною перешкодою після закінчення строку давності для подальшого продовження судового провадження з метою з`ясування і встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, дослідження й перевірки доказів про наявність чи відсутність вини особи у вчиненні правопорушення.

Законодавством надано правову можливість притягнути винну особу до відповідальності тільки за встановлений законом строк, тому, якщо суд не вкладається у цей строк, справа має бути невідкладно закрита за строком давності без підтвердження чи спростування вини правопорушника, на що вказує і практика ЄСПЛ. Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності може порушити право особи на справедливий суд, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Наявність або відсутність вини встановлюється під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

З наведеного слідує, що законодавець надав правову можливість за встановлений законом строк (у цій справі 3 місяці з моменту виявлення) притягнути винну особу до відповідальності. Якщо суд не вкладається у цей строк, то справа має бути невідкладно закрита за строком давності без підтвердження чи спростування вини правопорушника.

Зазначений правовий інститут є формою відмови держави від притягнення особи до відповідальності.

Керуючись ст. ст. 38, 247 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддя: С. А. Киричок