Справа №701/302/24
Провадження №3/701/158/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області Калієвський Ігор Дмитрович, при секретарі Байдужій Г.І., з участю прокурора ОСОБА_1 , адвоката Алексєєнко Б.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , директор Комунального підприємства "Комунальник - М" вул. Соборна, буд. 169, смт. Маньківка Уманського району Черкаської області, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу №92/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.02.2024 р. ОСОБА_2 , будучи директором КП «Комунальник - М» на момент вчинення та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо підписання наказу №1750С від 20.12.2022 року «Про преміювання працівників групи благоустрою», зокрема свого рідного брата ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Він же, відповідно до протоколу №93/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.02.2024 р. будучи директором КП «Комунальник - М» на момент вчинення та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №1570С від 19.10.2022 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 », свого рідного брата ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Алексєєнко Б.М. в судовому засіданні вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнали та просили закрити провадження по справі в зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки дії вчиненні ОСОБА_4 вчиненні не в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти закриття пррвадження по справі з підстав оголошених представником ОСОБА_4 та просив визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні даних адміністративних правопорушень та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_4 та його представника- адвоката Алексєєнко Б.М., всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.02.2024 року №93/2024, ОСОБА_2 , будучи на момент вчинення правопорушення директором КП «Комунальник-М» та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо підписання наказу від 19.10.2022 року №1570С «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 », свого рідного брата, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.02.2024 року №92/2024 вбачається, що ОСОБА_2 ,будучи на момент вчинення правопорушення директором КП «Комунальник-М» та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо підписання наказу від 20.12.2022 року №1750С «Про преміювання працівників групи благоустрою», зокрема і свого рідного брата у сумі 2400 грн.,чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно вказаних протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаних з корупцією, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_4 , виник реальний конфлікт інтересів, що полягав у наявності суперечності між приватним інтересом (прийняття на роботу свого рідного брата та його преміювання) та службовими повноваженнями у якості керівника комунального підприємства, що начебто вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийнятих рішень.

Відповідно з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29.04.2016 року №126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до Методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес.

На підставі вищевикладеного вбачається, що за даних обставин у ОСОБА_4 , під час прийняття рішення про підписання наказів від 19.10.2022 року №1570С «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » та від 20.12.2022 року №1750С «Про преміювання працівників групи благоустрою» дійсно був приватний інтерес, проте реальний конфлікт інтересів в даному випадку відсутній, оскільки відсутня наявність обов`язкової сукупності всіх юридичних фактів, для визначення наявності реального конфлікту інтересів, таких як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

А саме відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів як наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями, адже в протоколах про адміністративне правопорушення від 20.02.2024 щодо наказів від 19.10.2022 року №1570С «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » та від 20.12.2022 року №1750С «Про преміювання працівників групи благоустрою», як і в матеріалах справи в цілому відсутні будь-які відомості про те, в чому ж така суперечність полягала.

Крім того відсутня і така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, оскільки ані вказані протоколи, ані матеріали справи в цілому не містять жодних фактів, які б підтверджували такі обставини (наприклад, надання переваги близькій особі при прийнятті на роботу по відношенню до інших осіб; призначення завищеного розміру премії відносно інших працівників тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Проте, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.02.2024 № 92/2024 не можливо визначити особу, яка його склала, адже такий протокол містить інформацію про те, що він складений старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України старшим лейтенантом поліції Горбенко Оленою Сергіївною, в той час як він підписаний старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України майором поліції Потапенком Павлом Петровичем.

З аналізу наведеного не можливо дійти висновку поза розумним сумнівом, що у діях ОСОБА_4 наявний склад адмінправопорушень відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

За таких обставин, в даному випадку в діях ОСОБА_4 відсутній реальний конфлікт інтересів, а відтак в діях ОСОБА_4 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо прийняття наказів від 19.10.2022 № 1570С «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » та від 20.12.2022 року №1750С «Про преміювання працівників групи благоустрою», що дає підстави до закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, 36, 38, 172-7, 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенння.

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд на протязі 10 діб.

Повний текст постанови виготовлений та проголошений 01.04.2024 року.

СуддяІ. Д. Калієвський