ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/316/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. за участю представника ОСОБА_1 адвоката Недокус В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Недокус В.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

18.11.2023 року о 23 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 06.07.2024) та огляду в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР, водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Недокус В.І. в інтересах ОСОБА_1 . Просить: поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що лише після отримання повного тексту рішення 22 березня 2024 року він зміг ознайомитись з його мотивами таподати апеляційну скаргу; постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує скаргу відсутністю в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції за порушення вимог ПДР України, а тому вважає що всі наступні вимоги поліцейських його довіритель не був зобов`язаний виконувати та всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими доказами. Посилається на те, що на відеозаписах з НК 475480, НК 472636 не зафіксовано керуванням ОСОБА_1 автомобілем «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 , а знаходження біля транспортного засобу, який не перебуває в стані руху, не може бути доказом скоєння вказаного адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що відеозапис IMG 5681, на який посилається суд в обгрунтування прийнятого рішення не може братись до уваги, оскільки відомості про нього не зазанчені у протоколі. При цьому вважає, що у разі відсутності у постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що не доведено поза розумним сумнівом факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суб`єктом такого правопорушення є тільки водій транспортного засобу і тільки водієві може бути пред`явлена вимога пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що перед оголошенням ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не повідомили йому про причину зупинки.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів ствердної та категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує на відсутності у матеріалах справи складеного працівниками акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в частині зазначення дати складання протоколу з 18 листопада на 19 листопада, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Вказує на те що рапорт працівників поліції не може вважатись належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, з огляду на те, що відповідно до постанови Верховного Суду у справі №524/5741/16-а від 25.05.2020 року рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Недокус В.І., який підтримав скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Перевіряючи довови клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід врахувати те, що ним оскаржено рішення суду у визначений законом десятиденний строк з дня винесення постанови 18 березня 2024 року, що стверджується супровідною про направлення апеляційної скарги від 28 березня 2024 року (а.с. 49).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмові особи, яка керує автомобілем від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502868 від 19 листопада 2023 року, з якого вбачається те, що 18.11.2023 року о 23 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 06.07.2024) та огляду в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР, водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6810 № ARBL-0894, чинне до 28.12.2023;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2023;

- електронному рапорті УПП в Тернопільській області від 19.11.2023;

- розписці ОСОБА_3 від 19.112023 року, в якій вона зобов`язувалась не допускати до керування транспортним засобом «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_1 протягом 24 годин та доставити автомобіль за місцем реєстрації;

- рапорті інспектора взводу 1 РПСПОП «Тернопіль» ГУНП в Тернопільській області Колодія М. від 19.11.2023, згідно якого відповідно до доручення №394/01/11-2023 від 10.11.2023 ним спільно із інспектором РПСПОП «Тернопіль» НУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 в період часу з 22.00 год. 18.11.2023 до 02.00 год. 19.11.2023 проводилось патрулювання вулиць м.Тернополя. Під час патрулювання по вул. Протасевича м.Тернополя о 23.34 год. був зупинений автомобіль марки «Мерседес Бенс», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому про дану подію було повідомлено на лінію "102" та викликано екіпаж №107 для складання адміністративних матеріалів;

- рапорті інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Козяр Т. від 19.11.2023, згідно якого 18.11.2023 о 23.38 год. надійшло повідомлення про порушення ПДР. Прибувши за адресою вул. Протасевича, 5 було виявлено водія ОСОБА_1 , в якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на що він відмовився у категоричній формі;

дослідженими в судовому засіданні матеріалами відеофіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристроїв export-6prwp, IMG5681, на яких зафіксовано обставини, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме те, що останній керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. При цьому, під час спілкування та перевірки документів, в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду та стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження представника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції export-6prwp на якому зафіксовано те, як працівники поліції запитують у ОСОБА_1 : Ви водій?- на що він говорить так (на 07 сек. (фактичний час 23:45:03)), крім цього поліцейські запитували у ОСОБА_1 : Звідки, куди їхали?, який відповів, що їхали зі Збаразького кільця (на 18 сек. (фактичний час 23:45:14)) та відеофайлі IMG5681 з якого вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ C180», державний номерний знак НОМЕР_1 18.11.2023 та після йогозупинки предявив відповідні документи. Не зазначення вказаного відеофайлу у відповідній графі протоколу про адмінправопорушення у відповідній графі протколу не впливає на його допустимість в якості доказу оскільки відповідна графа протоколу містить інформаційний характер і не зобов`язує в обов`язковому порядку вказувати весь перелік документів, які додаються до протоколу.

Також слід врахувати те, що під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як вірно зазначив суд першої інстанції, спростовуються матеріалами відеофіксації вчиненого правопорушення, з яких вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати для проходження такого огляду в заклад охорони здоров`я, останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи представника, який ставить під сумнів в якості доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 рапорт поліцейського у зв`язку з тим, що він є документом внутрішнього користування, не заслуговують на увагу, оскільки у ст. 251 КУпАП не визначено вичерпного переліку доказів у справі про адміністративне правопорушення, а ними є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюються обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню, в рапорті поліцейського вказані обставини наведені.

Нескладення поліцейськими акту огляду водія на стан спяніння відповідає вимогам чинного законодавства оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, а його складання повинно мати місце у випадку проведення поліцейськими огляду водія на стан спяніння.

Посилання апелянта на те, що перед оголошенням ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не повідомили про причину зупинку, не беруться до уваги, оскільки, працівники поліції вказали, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, яким передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Вчинене виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення, на думку суду, є опискою, яка не змінює його суті, не є істотною і не може вказувати на неможливість прийняття протоколу у якості підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення на що посилається адвокат Недокус В.І. в апеляційній скарзі, оскільки вимоги КУпАП при оформленні протоколу дотримані в повному обсязі.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу подану його представником - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвоката Недокус В.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя