Номер провадження: 33/813/781/24
Номер справи місцевого суду: 521/5739/23
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В. Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Данилюка А.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника Данилюка А.Б. на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 23.03.2023 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, який працює зварювальником у ПП «Металозахист», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на 3 місяці. Стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 536 грн. 80 коп..

Відповідно до вказаної постанови, 18.02.2023 о 20 год. 56 хв., водій ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував т/з Motoleader ML 150 BWS, р.н. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській обл. у ВП № НОМЕР_2, від 11.04.2019.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Захисник Данилюк А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною з таких підстав:

- ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом в обставинах, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №098651 від 18.02.2023 та матеріли справи не містять доказів керування;

- працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поставив підпис щодо того, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені щодо нього дані правильні. Проставлення підписів у протоколів чи відмова у їх проставлення жодним чином не свідчить про правильність та достовірність викладених обставин та не свідчить про визнання своєї вини;

- в матеріалах справи відсутні відеозаписи з нагрудних камер, однак судом не було повернуто матеріали справи на доопрацювання;

За таких обставин, захисник Данилюк А.Б. просив скасувати постанову від 23.03.2023 та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник Данилюк А.Б. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №098651 (а.с. 1);

- постановою про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.2).

Апеляційний суд констатує, що наявні у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Що стосується посилання захисника відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд зауважує, що такі доводи спростовані протоколом про адміністративне правопорушення від 18.02.2023.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП та в розумінні статті 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував т/з, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській обл. у ВП НОМЕР_2, від 11.04.2019.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що він обізнаний про своє обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту відносно того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, оскільки у протоколі проставлено його підпис у графі пояснення особи зазначено - «згоден».

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що у разі якщо ОСОБА_1 не керував транспортним засобом був наділений правом зазначити про це у протоколі або у додаткових поясненнях, однак таким правом не скористався, у зв`язку з чим позицію захисту відносно того, що він не керував т/з апеляційний суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Апеляційний суд враховує посилання захисника відносно того, що до протоколу не долучено носія відеофіксації адміністративного правопорушення, однак, з огляду на зазначені вище обставини у виді відсутності зауважень на протокол та будь-яких пояснень, вказані доводи не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1) ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Насамкінець, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Данилюка А.Б. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Данилюка А.Б., в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца