Справа № 946/1341/24 Провадження № 3/946/740/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Присакар О.Я., за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є., розглянувши адміністративні матеріалами, що надійшли з управління Держспецзв`язку в Одеській області Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого офіцеру відділу зв`язку та інформаційних систем штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, п. 9 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №157 від 15.11.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 1 ч. 9 ст. 212-2 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судову справу № 946/9769/23 розподілено судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П.

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 20.12.20023 року, матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 1 ч. 9 ст. 212-2 КУпАП повернуто до Управління Держзв`язку в Одеській області для до оформлення.

20.02.2024 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області повторно, після виконання постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.20023 року, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №157 від 15.11.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з листом начальника Управління Держзв`язку в Одеській області від 29.01.2024 року за № 40/03-280ДСК, яким зазначено, що вірною правовою кваліфікацією адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД №157 від 15.11.2023 року вважати ч. 1 п. 9 ст. 212-2 КУпАП.

04.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про передачу справи про адміністративне правопорушення на розгляд за місцем свого проживання до Болградського районного суду Одеської області.

В судове засідання на 08.04.2024 року на 10-00 год. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що зазначив у клопотанні про передачу справи до суду за місцем проживання.

При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений права подати клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Відповідно ж до ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому ст. 276 КУпАП не передбачає альтернативної підсудності для розгляду справа про адміністративне правопорушення за ст. 212-2 КУпАП за місцем проживання особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що управлінням державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 п. 9 ст. 212-2 КУпАП надісланий до Ізмаїльського міськрайонного суду, для його розгляду за місцем вчинення правопорушення, суд вважає недопустимим змінювати підсудність, за таких обставин, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про передачу справи про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд до Болградського районного суду Одеської області не підлягає задоволенню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №157, складеного 15.11.2023 року заступником начальника 3 відділу Управління Держзв?язку в Одеській області підполковником ОСОБА_2 , 15.11.2023 року о 14 год. 10 хв. встановлено факт обробки секретної інформації на ноутбуці «Samsung NP-R518 s/n ZBG693FS700323M (інв. №101460042), який підключений до інформаційно-комунікаційної системи, що має вихід незахищеними каналами зв`язку за межі контрольованої зони, за умов відсутності атестату відповідності на комплексну систему захисту інформації, яка забезпечує захист такої інформації, що є невиконанням норм і вимог технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності та витоку технічними каналами, а саме, невиконання вимог статті 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» та пункту 27 Положення про забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю, в автоматизованих системах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.1998 року №180.

Відповідно до Узагальнення науково консультативного висновку Науково-консультативної Ради при Вищому адміністративному суді України за підписом ученого секретаря НКР при ВАСУ Смоковича М.І., ученого секретаря секції загальної теорії адміністративної юстиції НКР при ВАСУ Маринчак Н.Є., ученого секретаря секції адміністративного права НКР при ВАСУ ОСОБА_3 , під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, винність особи не встановлюється.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці (справи «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), визначив строк давності, як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20.09.2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 22.10.1996 року, п.51).

За національною класифікацією, адміністративне переслідування і призначення винним справедливого покарання відповідає цілям адміністративного судочинства, так як і відмова від адміністративного переслідування невинних.

Визначивши межі публічного переслідування, законодавець поряд із судовим захистом забезпечує процесуальну економію, оперативність при розгляді справ та профілактику правопорушень.

Цим, зокрема, обумовлено встановлення в КУпАП в якості підстави закриття провадження у справі за спливом строків давності.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Стаття 6 пункт 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначає, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції: презумпції невинуватості (див. справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12.07. 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10.02.1995 року, п. 35).

Презумпція невинуватості, яка розглядається як процесуальна гарантія, в контексті самого кримінального провадження, накладає вимоги щодо, зокрема, тягаря доведення, правової презумпції факту і права.

Визначивши строк давності в національному законодавстві, законодавець надав право порушнику уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права особа, відносно якої справа про адміністративне правопорушення закрита у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, не може вважатися винною, так як розгляд справи не був розпочатий, судом не досліджувались докази як винуватості, так і невинуватості особи в їх сукупності.

Строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку, притягнення до адміністративної відповідальності за закінченням строку давності, який передбачений національним законом - ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Судом встановлено, що подія відбулась 15.11.2023 року, втім протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 157 від 15.11.2023 року повторно надійшов до суду 20.02.2024 року, тобто після спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому справа відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КупАП, без встановлення вини останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 9 ч.1 ст. 212-2, ст. 247, ст. 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення за п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП на розгляд Болградського районного суду Одеської області відмовити.

Провадження в адміністративній справі про вчинення адміністративного правопорушення за п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар