Справа № 444/597/24
Провадження № 3/444/490/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Козакевича Ростислава Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 01.12.2009 року Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 28.01.2024 року о 02 год. 55 хв. на 153 км. автодороги М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN PASSAT", номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, підтримав свої письмові пояснення від 29.02.2024 року долучені до матеріалів справи та суду пояснив, що починаючи із вечора 27.01.2024 року та вночі 28.01.2024 року разом із друзями святкував свій день народження. Після завершення святкування потрібно було відвезти друзів додому. Оскільки був вже комендантський час, він розумів, що таксі викликати немає можливості, а сам їхати не може за кермом по тій причині, що вживав алкоголь, а тому попросив ОСОБА_2 , який не перебував в стані алкогольного сп`яніння, відвезти гостей додому. В автомобіль сіли 7 (семеро) людей, а саме ОСОБА_2 як водій, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на переднє пасажирське крісло, а ОСОБА_4 та троє хлопців позаду. Спочатку в смт. Куликів висадили одного з хлопців, в селі Смереків ще одного. Ще один з хлопців, який сидів позаду, а саме ОСОБА_5 попросив заїхати на АЗС «WOG», що розташована в селі Сопошин. Однак, заїхавши на територію даної АЗС, з автомобіля навіть ніхто не виходив, оскільки ОСОБА_5 сказав, що перепутав АЗС «WOG» із АЗС «ОККО», а тому вони продовжили рух в напрямку АЗС «ОККО», що знаходиться в місті Жовква. Наголосив суду, що він весь час був пасажиром транспортного засобу, а керував даним автомобілем постійно ОСОБА_2 . ОСОБА_2 заїхав даним транспортним засобом на територію АЗС «ОККО», де і було висаджено з автомобіля пасажира Батіг Мар`яна. Наскільки пригадує, то з автомобіля не виходив, а лише відкривав передні пасажирські двері, оскільки сидів на передньому пасажирському кріслі. Після того як ОСОБА_5 покинув транспортний засіб, крім нього та ОСОБА_2 , в транспортному засобі залишилося тільки двоє дівчат, а саме ОСОБА_3 , яка продовжувала сидіти разом з ним на передньому кріслі пасажира, та ОСОБА_4 , яка сиділа на задньому кріслі в автомобілі. ОСОБА_2 , як водій, виїхав з території АЗС «ОККО» та керував таким по об`їзній дорозі міста Жовква в напрямку села В`язова, в якому проживала ОСОБА_3 , оскільки її відвозили додому. Проїхавши незначну відстань від АЗС «ОККО», куди перед тим заїжджали, приблизно навпроти ресторану «Легенда», що знаходиться на цій об`їзній дорозі на відстані приблизно 1 км від АЗС, розминулися з автомобілем поліції. Через декілька секунд побачили автомобіля поліції, який розвернувся та почав рухатися за ними. ОСОБА_2 з`їхав з головної дороги на прилеглу до неї другорядну дорогу, зупинив автомобіль і різко пересів на задній ряд сидінь. При цьому він продовжував сидіти на передньому пасажирському кріслі, а поряд сиділа ОСОБА_3 . Працівники поліції під`їхавши до його автомобіля почали з`ясовувавати, хто таким керував, в подальшому почали звинувачувати його в тому, що він керував автомобілем та пересів в момент зупинки такого з місця водія на місце пасажира. На всі його заперечення не зважали, хоча він просив пред`явити докази керування ним транспортним засобом, однак такі йому пред`явлені не були, лише працівниками поліції було вказано, що всі докази будуть пред`явлені в суд. Наголосив, що самі поліцейські стверджували, що з камер АЗС «ОККО» буде помітно, хто сідав за кермо і хто відповідно керував транспортним засобом. На його заклики, прохання поїхати на АЗС «ОККО» та подивитися відеозаписи з камер відеоспостереження, працівники поліції в подальшому не реагували та почали ставити вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що не заперечує факту перебування в стані сп`яніння, а не бачив сенсу проходити огляд, оскільки і так знав, що вживав алкоголь, перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак постійно заперечував те, що саме він керував транспортним засобом. Більше того він казав поліцейським, що автомобілем керував ОСОБА_6 , однак вони цього не врахували. В подальшому працівники поліції склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наголосив суду, що не будучи водієм автомобіля, він не може бути суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поліцейські не зважали на його пояснення та пояснення його друзів, які також перебували в автомобілі в момент зупинки такого, що транспортним засобом він не керував, не пред`являли будь-яких доказів його вини. Не будучи водієм транспортного засобу, він не міг вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки не керував транспортним засобом, хоч і визнає, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене вище, просить суд врахувати такі пояснення при вирішенні справита провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просить врахувати письмові пояснення долучені до матеріалів справи ОСОБА_1 та з тих підстав провадження відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаю на те, що особа відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Козакевич Ростислав Васильович в судовому засіданні 29.02.2024 року заявили ряд клопотань, зокрема:

1) витребувати з УПП у Львівській області ДПП, до судового розгляду для огляду в судовому засіданні копії усіх наявних відеозаписів з відео реєстратора, відеокамер службового автомобіля поліції щодо руху транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_3 28.01.2024 року о 02 год. 52 хв. в м. Жовква, на 153 км. автодороги М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська та зупинки такого працівниками поліції до моменту, коли працівники поліції покинули службовий автомобіль (в подальшому працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 635404 від 28.01.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП), оскільки долучений до матеріалів адміністративної справи № 444/1429/23 відеозапис є неповним;

2) викликати в судове засідання поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Роздольського Віталія Костянтиновича та інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП - ст.. лейтенанта поліції Вареницю Романа Миколайовича, як свідків та складача протоколу серії ААД № 635404 від 28.01.2024 року;

3) викликати свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були з ним разом у транспортонму засобі.

Дані клопотання судом задоволено.

Суд звертає увагу на те, що в судове засідання поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП сержант поліції Роздольський Віталій Костянтинович та інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП - ст.. лейтенант поліції Варениця Роман Миколайович, як свідки та складач протоколу серії ААД № 635404 від 28.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не прибули, про причин неявки суд не повідомили.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показала, що була запрошена ОСОБА_1 на святкування дня його народження. Під час святкування вживала алкоголь, також спиртні напої вживав і іменинник - ОСОБА_1 . Близько 02:00 год. ночі 28.01.2024 року святкування завершилося та вона мала намір повернутися додому. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 відвезти гостей кожного за місцем їх проживання, а тому вони вирушили в напрямку міста Жовква. В автомобіль в смт. Куликів сіло семеро людей, ОСОБА_6 як водій за кермо, ОСОБА_1 на переднє пасажирське крісло ближче до дверей, ОСОБА_3 на переднє пасажирське місце поряд із ОСОБА_8 , але ближче до водія, а також вона та ще троє хлопців на задній ряд крісел автомобіля. По ходу руху в смт. Куликів, а саме біля стадіону, з автомобіля вийшов один хлопець, в подальшому в селі Смереків інший, які сиділи на задньому ряду сидінь. Вони продовжили рух транспортним засобом і весь час керував таким ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Заїхавши на АЗС ще один хлопець, який сидів позаду біля неї, вийшов з автомобіля, а тому в автомобілі залишилося четверо осіб і вони продовжили рух в напрямку села В`язова, де проживала ОСОБА_3 , щоб відвезти її додому. При цьому продовжував керувати автомобілем і надалі ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Всі сиділи в автомобілі на своїх місцях, тобто вона на задньому кріслі, ОСОБА_6 на водійському, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_9 на передньому пасажирському кріслі. Виїхавши з АЗС та проїхавши незначну відстань автомобіль був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб та різко пересів на задній ряд сидінь, а саме з ліового боку, бо боявся, що вручають повістки, при цьому ОСОБА_1 продовжував сидіти і надалі на передньому пасажирському кріслі, він, ОСОБА_1 , як і ніхто інший, крім ОСОБА_2 в автомобілі після зупинки такого працівниками поліції, не пересідав. Працівники поліції встановлювали, хто керував автомобілем, почали звинувачувати саме ОСОБА_10 у тому, що це він керував транспортним засобом, на що ОСОБА_1 заперечував. Вона також заперечувала те, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Вона не чула, щоб ОСОБА_6 заявляв працівникам поліції про те, що він керував транспортним засобом.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показала, що була запрошена ОСОБА_1 на святкування дня його народження. Під час святкування вона не вживала алкоголь. Близько 02:00 год. ночі 28.01.2024 року святкування завершилося та ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 відвезти гостей за місцем їх проживання, а тому вони вирушили в напрямку міста Жовква. В автомобіль в смт. Куликів сіло семеро людей, ОСОБА_6 як водій за кермо, ОСОБА_1 на переднє пасажирське крісло ближче до дверей, вона, ОСОБА_3 , на переднє пасажирське місце поряд із ОСОБА_8 , але ближче до водія, а також ОСОБА_4 та ще троє хлопців на задній ряд крісел автомобіля. В смт. Куликів, біля стадіону, з автомобіля вийшов один хлопець, в селі Смереків ще один. Вони обоє були сиділи на задньому ряду сидінь автомобіля. На АЗС в м. Жовква вийшов з автомобіля ще один хлопець, а тому в автомобілі залишилося четверо осіб і вони продовжили рух в напрямку села В`язова, де вона, ОСОБА_3 , проживала щоб відвезти її додому. При цьому продовжував керувати автомобілем і надалі ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Всі сиділи в автомобілі на своїх місцях, тобто вона на передньому пасажирському кріслі ближче до водія ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на водійському, ОСОБА_1 біля неї на передньому пасажирському кріслі ближче до дверей та ОСОБА_4 на задньому ряду крісел. Виїхавши з АЗС та проїхавши незначну відстань автомобіль був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб та різко пересів на задній ряд сидінь, при цьому ОСОБА_1 продовжував сидіти і надалі на передньому пасажирському кріслі. ОСОБА_1 , як і ніхто інший, крім ОСОБА_2 в автомобілі після зупинки такого працівниками поліції не пересідав. Працівники поліції встановлювали, хто керував автомобілем, почали звинувачувати саме ОСОБА_10 у тому, що це він керував транспортним засобом, на що ОСОБА_1 заперечував. Саме вона мовчала, нічого не говорила працівникам поліції, оскільки сиділа в автомобілі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні, після роз"яснення йому судом його процесуальних прав згідно ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показів.

У зв"язку із наведеним, приходжу до висновку, що достатньо доказів для винесення рішення у справі, оскільки на суд не покладено обов"язку щодо збирання доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 635404 від 28.01.2024 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, свідків, приходжу до наступного висновку.

Судом, в судовому засіданні оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі у стані алкогольного спяніння, що стверджується також і самими ж його письмовими поясненнями та поясненнями в судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що він заперечував факт того, що саме він керував транспортним засобом, однак не дає віри таким, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 , який нібито за словами ОСОБА_1 був водієм, на запитання поліцейського вказав, що не керував даним транспортним засобом.

Також звертаю увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано, що свідок ОСОБА_4 , що вона на запитання поліцейського відмовилась відповідати.

Також суд не залишає поза увагою зафіксоване на відеозаписі, а саме як працівник поліції звертається до ОСОБА_1 і питає його "навіщо ти пересідав....заберу за це права..." на що ОСОБА_1 відповів "Давайте без прав... домовимось", що суд розцінює як визнання ним вини у вчиненому та на бажання його домовитись із працівниками поліції, однак такі не піддались на таку його пропозицію.

Натомість, надані ОСОБА_1 пояснення в судовому засіданні та пояснення свідків, суд розцінює як такі, що надані з метою уникнення для ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього звертаю увагу на те, що при складенні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства.

Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Суд, вважає аргументи сторони захисту, щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства та те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в загальному не спростовує факту керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння і не є такими порушеннями, що тягнуть за собою недопустимість доказів та не є такими, що спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння.

Пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні на думку суду є надуманими та такими, що надані з метою ухилення ним від адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, вини у вчиненому не визнає, однак його вина доведена в повному обсязі доказами долученими до матеріалів справи.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та запобіганню вчиненню ним в подальшому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 01.12.2009 року Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя: Зеліско Р. Й.