Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/342/24

Номер провадження 3/511/293/24

"02" квітня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського РУП-2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПКВЧД-3 Одеса Головна, слюсарем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 469420 від 07.01.2024 року, «07 січня 2024 року о 00 год.00 хв. Одеська область м.Роздільна вул.Європейська, 57 Роздільнянського району, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу DRAGER ALKOTEST 368810 під відеозапис. Відповідно до тесту № 2030, проведеному 07.01.2024 року 00.09 год газоаналізатором DRAGER ALKOTEST 6810, № приладу 0655, водій дійсно керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння ( результат огляду позитивний 1.30). Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

За даним фактом відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції Одеського РУП-2ГУНП в Одеській області складено протокол серії ААД №165958 від 07 січня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Крім того, ОСОБА_1 надав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказане клопотання мотивоване тим, що дійсно у вказану дату він був зупинений працівниками поліції. Відповідно до ч. 3 ст. 35 3У «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Працівники поліції не зазначили причину зупинки та йому зразу ж було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, шо ї підтверджується у першому файлі відео, що додано до протоколу ААД № 469420 від 07.01.2024 року. Він погодився, оскільки в той день, він біля 13.00год. випив пляшку пива і більше жодних алкогольних напоїв не вживав. Крім того, у другому файлі на вказаному відео зафіксовано, як співробітники поліції проводять процедуру продуття приладу «Драгер» ОСОБА_1 . Відповідно до п.2 Розділу 5 Інструкції №1413, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З відео вбачається, що йому співробітники поліції не роз`яснювали порядок застосування спеціального технічного засобу. Також, з відео вбачається, що корпус приладу «Drager» перемотаний скотчем, кришечка з гніздом для батарейок живлення не прилягає щільно до корпусу. Після першого продуття алкотест не показав вмісту алкоголя. Потім, працівник поліції, замінивши елементи живлення (батарейки), включив алкотест вдруге, не замінивши мундштук для продуву та запропонував йому вдруге продути. Однак, згідно з Інструкцією використання технічного приладу ALKOTEST «DRAGER 6810» (яка наявна у вільному доступі в мережі інтернет) вбачається, що: зокрема для кожного нового виміру в обов`язковому порядку повинен використовуватись новий стерильний та змінний мундштук. Недотримання таких правил призводить до результатів, неправильність яких впливає на результати обстеження та подальшого рішення. Потім працівник поліції ознайомлюють його з результатом приладу «Драгер», який складає 1.30% та запитують, чи згоден. Він не заперечував проти показника алкотеста, оскільки не розбирається в цьому, і вважав що це нормальний показник. На цьому відеозапис закінчується, які події відбуваються далі невідомо. Крім цього, перед складанням адміністративного протоколу по ст.130 ч.1 КУпАП не були йому роз`яснені права, передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, що є грубим порушенням його конституційних прав та права на захист. Зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 469420 від 07.01.2024 року додано відеозапис фіксування огляду водія ОСОБА_1 поліцейським, який він проводив з власного мобільного телефону ІPhone 12 PROMAХ, що зазначено в протоколі. Крім того, відеозапис, неповний, переривається. Згідно п. 5 розділу II "Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозапис ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Зазначає, що Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026від 18грудня 2018року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями. Вказав, що наданий поліцейським відеозапис із власного мобільного телефону не може бути належним доказом його винуватості., докази того, що поліцейський був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, або скласти його у присутності двох свідків матеріали не містять.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тому, розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №469420 від 07 січня 2024 року працівником поліції.

Відповідно до приписів п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст.31,40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відео реєстраторів та портативних відео реєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015№ 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення поліцейськими огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості його застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) поліцейського ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 469420 від 07.01.2024 додано відеозапис фіксування огляду водія ОСОБА_1 поліцейським, який він проводив з власного мобільного телефону ІPhone 12 PROMAХ, що зазначено в протоколі.

Між тим Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026від 18грудня 2018року, містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, наданий поліцейським відеозапис із власного мобільного телефону не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 , докази того, що поліцейський був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, або скласти його у присутності двох свідків матеріали не містять.

Крім того, ознайомившись із відео записом, наданого до суду разом з протоколом серії ААД № 469420м від 07 січня 2024 року, який складається з двох файлів, що знаходиться в адміністративній справі, суд зазначає, що відео запис переривається, та є неповним.

Відповідно до ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України.

Згідно ч.2ст. 35 цього Закону, поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 3У «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» наведено вичерпний перелік випадків, коли поліцейський може зупинити транспортний засіб, всі інші причини зупинки автомобіля незаконні.

При досліджені судом відеозапису, наданого до суду разом з протоколом серії ААД № 469420м від 07 січня 2024 року, не можливо встановити, з яких причин відбулося зупинення транспортного засобу ВАЗ 2106 державний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 11 ч. II Розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа, що його здійснює, роз`яснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу по ч. 1ст. 130 КУпАП, громадянину ОСОБА_1 в усній або у письмовій формі, були роз`яснені права передбачені ст.55,56,59,63, Конституції Українитаст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу.

На відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 погодився пройти тест на огляд стану сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager».

Відповідно до п.2 Розділу 5 Інструкції №1413, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відомостей того, що ОСОБА_1 співробітниками поліції роз`яснювався порядок застосування спеціального технічного засобу на відеозаписі не зафіксовано та матеріали справи не містять.

Відповідно до п.10 Розділу 5 Інструкції №1413, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який долучений до матеріалів справи зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, тремтіння рук.

Крім того, у другому файлі на вказаному відео зафіксовано, як співробітники поліції проводять процедуру продуття приладу «Драгер» ОСОБА_1 .

З відео вбачається, що корпус приладу «Drager» перемотаний скотчем, кришечка з гніздом для батарейок живлення не прилягає щільно до корпусу. Після першого продуття алкотест не показав вмісту алкоголя. Потім, працівник поліції, замінивши елементи живлення (батарейки), включив алкотест вдруге, не замінивши мундштук для продуву та запропонував ОСОБА_1 вдруге продути. Потім ознайомлюють ОСОБА_1 з результатом приладу «Драгер», який складає 1.30% та запитують, чи згоден. На цьому відеозапис закінчується, які події відбуваються далі невідомо.

Разом з цим згідно з Інструкцією використання технічного приладу ALKOTEST «DRAGER 6810» (яка наявна у вільному доступі в мережі інтернет) вбачається, що:

-аналізатор дозволяється використовувати при навколишній температурі від -5 до +500С та вологості повітря від 10 до 100% (без конденсату);

-аналізатор в залежності від температури навколишнього повітря може давати похибки у результатах вимірів. Наприклад, при температурі від -5 до +50С відносна похибка становитиме +- 20%, а при діапазоні температури від +25 до +350С відносна похибка становитиме +- 15%;

-про відсутність механічного втручання в аналізатор свідчить пломба наліпка, що розміщена на задній панелі приладу;

-аналізатор повинен зберігатись і транспортуватись у спеціальному кейсі, що унеможливлює механічні пошкодження приладу та збої шкали виміру. Крім того, аналізатор забороняється зберігати близько до мобільних телефонів та радіо пристроїв;

-для кожного нового виміру в обов`язковому порядку повинен використовуватись новий стерильний та змінний мундштук;

-якщо умови зберігання відрізняються від умов використання аналізатору, то прилад необхідно попередньо витримати протягом 1 год. в умовах використання;

-тест дозволяється проводити не раніше 2 хв після паління та не раніше 20 хв після вживання спреїв для порожнини рота або продуктів, що містять в собі невеликі концентрації алкоголю (наприклад, квас);

-наявна спеціальна процедура перевірки показів аналізатора (в т.ч. необхідне дотримання певних умов: витримати в умовах перевірки прилад не менше 2 год., температура повітря від + 20 до + 250С, вологість повітря 30-80% тощо). Систематичні повірки та калібровки аналізатора обов`язкові.

Недотримання таких правил призводить до результатів, неправильність яких впливає на результати обстеження та подальшого рішення.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозапис ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, якщо до всього фіксування правопорушення не залучаються свідки, то за допомогою відеореєстратора (або іншого відеопристрою), повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

З огляду на викладене, вважаю, що відео запис поліцейськими проводився з істотним порушенням вимог ст.266 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції, оскільки неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення, а також оцінити дії поліцейських за весь час складання адміністративних матеріалів.

Протокол про адміністративне правопорушення, є тим єдиним доказом, який би мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно Постанови ВС від 29.04.2020 року по справи 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Також у даному Рішенні вказано, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідност.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачитись на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно дост.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Все вищенаведене у своїй сукупності свідчить, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до вимог п. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями245,247,251,252,280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 02.04.2024 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.