Справа №: 716/125/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 133406 від 13.01.2024, в рамках проведення спеціальних заходів з виявленням порушників законодавства з прикордонних питань, прикордонним нарядом «Контрольний пост» о 20:30 год. 13.01.2024 був виявлений ОСОБА_1 на території АДРЕСА_2 , на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону в складі групи осіб, спільно з громадянином ОСОБА_2 за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Тобто, ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗК «Про державний кордон України» від 07.11.1991 року, а саме вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №133406 від 13.01.2024, який надійшов до суду із ІНФОРМАЦІЯ_3 - громадянину України ОСОБА_1 ставиться в провину спроба незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

На підтвердження факту незаконного перетинання державного кордону України прикордонною службою надано особисті пояснення ОСОБА_1 та пояснення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь- яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає ДКУ та бажає вчинити такі протиправні дії.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Вказана норма закону встановлює порядок перетину державного кордону України громадянами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Водночас, з наданих до суду доказів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відео- фіксації) того, що останній 13.01.2024 перетинав або здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Матеріали справи не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити винність особи, не дають змоги з`ясувати, у яких саме діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, виразилась саме незаконна спроба перетину державного кордону і в чому конкретно вона полягала, чи була наявність умислу в діях останнього.

Із змісту досліджених в судовому засіданні письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №131406 від 13.01.2024 день та час він повертався з роботи з м. Тернополя, де займався презентацією товару, для надання звітності та наміру перетинати державний кордон не мав (а.с.2).

Будь-яких переконливих доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він не перетинав державного кордону та умислу на спробу перетинання державного кордону України не мав до матеріалів справи не долучено.

Наявна в матеріалах справи схема правопорушення, не містить зафіксовані на ній умовні позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео- фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, який ставиться йому у провину.

За таких обставин, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі дані і докази в їх сукупності, вважаю, що наявність протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та рапортів працівника прикордонної служби, є недостатньо для здійснення переконливих висновків, які поза всяким сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи пояснення інспектора прикордонної служби ОСОБА_3 , як доказ винуватості ОСОБА_1 , в розумінні ст.251 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги в якості належних і допустимих доказів доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з намаганням на незаконне перетинання або вчинення спроби незаконного, умисного перетинання державного кордону України, оскільки працівники прикордонної служби є зацікавленими особами.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Вказане в протоколі формулювання не розкриває зміст інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а перелік правових норм, які вказані посадовою особою, а саме: ст.ст. 9, 12 ЗК «Про державний кордон України» від 07.11.1991, носять загальний і неконкретизований характер.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Нараїв Береженського району Тернопільської області, до адміністративної відповідальності - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Я.Стрілець