ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/408/24

3/609/284/2024

11 квітня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , безробітного

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364422 від 11 березня 2024 року, вбачається, що станом на 11.03.2024 р. гр. ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свої малолітніх дітей, а саме: Святослава, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Христини, в хаті антисанітарний стан, постільна білизна брудна, відсутні необхідні продукти харчування, чим порушив вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364432 від 26 березня 2024 року, вбачається, що станом на 15.03.2024 р. гр. ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2018 р.н., ОСОБА_2 , 2020 р.н., ОСОБА_3 , 2021 р.н., ОСОБА_5 , 2021 р.н., а саме, в будинку антисанітарний стан, брудно, відсутні продукти харчування, чим порушив вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП, - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні суду знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст. 184 КУпАП, суд вважає, що відповідно до ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №609/408/24 (провадження №3/609/284/2024).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав. Вказав, що виховує дітей самотужки та являється інвалідом третьої групи. На даний час він прибрав в житловому будинку, діти доглянуті та охайні.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши у судовому засіданні пояснення останнього, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, матеріальний та моральний розвиток.

Частиною 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364422 від 11 березня 2024 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364432 від 26 березня 2024 року;

- актом обстеження умов проживання від 11 березня 2024 року;

-фотокартками умов проживання;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 від 26 березня 2024 року.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, являється особою з інвалідністю, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, визнання ним вини у вчиненому, ступінь його вини, вважаю, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 22, ст. 184, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: справу №609/408/24, провадження №3/609/284/2024, яка кваліфікується за ч.1 ст. 184 КУпАП, справу №609/481/24, провадження №3/609/324/2024, яка кваліфікується за ч.1 ст. 184 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №609/408/24 номер провадження №3/609/284/2024.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності за вчинення даного адмінправопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд на протязі 10 діб з дня винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Суддя: М. В. Харлан