Справа № 755/2513/24
Провадження №: 3/755/1378/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

22 січня 2024 року о 23 годині 20 хвилини в м. Києві по вул. Р. Окіпної 8-А, ОСОБА_1 керувала автомобілем Nissan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниця очей не реагують на світло, блідість обличчя, сухість ротової порожнини. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, водій відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що цього дня вона поверталась додому з чоловіком, при цьому знаходилась у поганому психологічному стані, у зв`язку з тим, що хворіє її мати. Перед цим, за кермом автомобіля був її чоловік, проте його зупинили працівники поліції, склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та передали керування їй. Проте, після початку керування транспортним засобом, вона проїхала на жовтий сигнал світлофора та її зупинили працівники поліції, у зв`язку з порушенням ПДР України та запропонували їй пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі. Цей факт її обурив, вона відмовилась, сказала, що просто хотіла швидше поїхати додому. У зв`язку з цим, на неї склали протокол. При цьому зазначила, що визнає, що вчинила адміністративне правопорушення, проїхавши на жовтий сигнал світлофора, дії працівників поліції не оскаржувала. Визнає, що вчинила правопорушення, а саме відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Паєта В.В. погодився з позицією ОСОБА_1 , просив суворо її не карати.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД № 151990 від 22 січня 2024 року: «22 січня 2024 року о 23 годині 20 хвилини в м. Києві, вул. Р. Окіпної 8-А, ОСОБА_1 керувала автомобілем Nissan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниця очей не реагують на світло, блідість обличчя, сухість ротової порожнини. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, водій відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП».

У судовому засіданні було відтворено відеозапис з бодікамер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Nissan Juke, яким керувала ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням нею ПДР України, а саме, проїзд на жовтий сигнал світлофора. Працівники поліції при складанні на водія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з`ясовували, чи визнає ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення. Проте особа вину у вчиненні правопорушення вину не визнавала, сказавши, що вона не почала рух на жовтий сигнал світлофора, а закінчувала маневр, та вважає, що не порушила ПДР України. Потім працівники поліції повідомляють, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та передають вимогу проїхати до лікаря. При цьому, коли ОСОБА_1 виявила сумнів, щоб поїхати до медичного закладу, у зв`язку з тим, що скоро настане комендантська година, працівники поліції обіцяють після огляду лікаря відвезти її додому. Проте ОСОБА_1 відмовляється, працівники поліції роз`яснюють їй п. 2.5 Правил дорожнього руху, наслідки невиконання законних вимог працівників поліції, положення ст. 130 КУпАП, її права. ОСОБА_1 неодноразово відмовляється від огляду у лікаря. Згодом працівники поліції складають протокол, роз`ясняють його зміст, наслідки, забороняють ОСОБА_1 керувати автомобілем.

Будь-яких інших клопотань та доповнень не надходило, тому суддя приймає рішення за наявними матеріалами у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника та адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 151990 від 22 січня 2024 року; у направленні на огляд водія транспортного засобу; у розписці ОСОБА_2 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортний засіб «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 , та зобов`язання не передавати керування ОСОБА_1 ; у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1294197 від 22 січня 2024 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; витягу з Армор; відтворивши запис на диску, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимого п.п.6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП:

1. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

2. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

3. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті,вважається недійсним.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні водій, ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаною про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходила теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здала ці екзамени та отримала відповідне посвідчення, відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Доказів порушення працівниками поліції вимог Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять, не було їх надано і у судовому засіданні.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок .

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко