Справа № 761/7656/24
Провадження № 3/761/2221/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли від уповноваженого члена Ради адвокатів Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, громадянина:

ОСОБА_1 , який працює на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що з метою надання правничої допомоги, адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом №22 від 01.02.2024 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Листом від 12.02.2024 року №60-1566/24 за підписом заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В., в наданні інформації за адвокатським запитом №22 від 01.02.2024 року адвоката Осики С.В. було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що відомості про службове переміщення посадових осіб Фонду є службовою інформацією, тобто інформацією з обмеженим доступом, однак така відмова є неправомірною, чим ОСОБА_1 порушив положення п.1 ч.1 ст.20, ч.2 ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та вчинив правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартян О.В. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що відповідь Фонду на адвокатський запит була надана у встановлений законом строк та містить повну інформацію з роз`ясненням необґрунтованості та невідповідності вимогам законодавства адвокатського запиту, віднесенням запитуваної інформації до категорії інформації з обмеженим доступом. Крім того, захисник ОСОБА_1 зазначає, що протокол був складений з порушенням вимог ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП, а саме: у протоколі ДН №003 від 20.02.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 відсутній його підпис; не роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституцією України; не направлено ОСОБА_1 копію складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 9 статті 212-3 КУпАП передбачає адмінітсративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері інформації. Предмет правопорушення - інформація.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З матеріалів справи вбачається, що з метою надання правничої допомоги ОСОБА_2 в межах кримінального провадження №0005369 від 27.12.2023 за ч.4 ст.191 КК України, адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом №22 від 01.02.2024 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив надати інформацію щодо відрядження закордон членів Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме:

1. Надати перелік та тривалість службових відряджень закордон членів виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які здійснювались останніми протягом 24.02.2022 - 01.02.2024;

2. Перелік країн та міст куди були відрядження члени виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у період 24.02.2022 - 01.02.2024;

3. Надати сумарний розмір витрат якій поніс Фонд гарантування для забезпечення участі у кожному окремому відрядженні членів виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у період 24.02.2022 - 01.02.2024.

Листом від 12.02.2024 року №60-1566/24 за підписом заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В., в наданні інформації за адвокатським запитом №22 від 01.02.2024 року адвоката Осики С.В. було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що відомості про службове переміщення посадових осіб Фонду є службовою інформацією, тобто інформацією з обмеженим доступом.

Пункт 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з положеннями ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Положеннями статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено обмеження в доступі адвоката до певної інформації та документів, а саме: 2) у відповідь на адвокатський запит не може надаватись інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, зокрема, що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (§ 157). Для цього мають бути оцінені такі критерії (§ 158-170), зокрема це: мета запитувача, природа інформації, роль запитувача.

Отже, необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів.

Природа інформації, полягає в тому, що інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу.

Однак, адвокатом Осикою С.В. у запиті не наведено мети отримання запитуваної інформації, не зазначено в чому конкретно полягає суспільний інтерес. Посилання Осики С.В. на те, що він у своєму запиті вказав, що метою отримання інформації є надання правової допомоги ОСОБА_2 оцінюється судом критично, оскільки сам по собі факт надання правової допомоги третім особам не є єдиною достатньою підставою для розголошення інформації, яка за своєю правовою природою не є публічною.

Також адвокат Осика С.В. не надав підтверджуючих документів про надання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозволу на поширення їх персональних даних, також ним не обґрунтовано, для забезпечення яких інтересів національної безпеки, економічного добробуту та прав людини Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має розголосити такі дані.

Крім того, варто зауважити, що сдічий в межах кримінального провадження №0005369 від 27.12.2023 за ч.4 ст.191 КК України не позбавлений можливості звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримати в порядку, визначеному КПК України інформацію, необхідну для здійснення досудового розслідування.

ОСОБА_2 , як вбачається, не є заявником по вказаному кримінальному провадженню, не надано доказів, що він визнаний потерпілим.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було зроблено (не складено вчасно протокол і не вручено особі).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що Раді адвокатів Донецької області стало відомо про особу правопорушника після отримання листа адвоката Осики С.В., 19 лютого 2024 року листом Рада адвокатів Донецької області запросила ОСОБА_1 надати пояснення по суті порушення, натомість докази відправлення вказаного листа матеріали справи не містять. Також, протокол не підписаний особою, відносно якої його складено, що є порушенням вимог, встановлених законом щодо форми і змісту протоколу.

Отже, з наведеного можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також необхідно зазначити, що до протоколу про адміністративне правопорушення, складено відносно ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП не додано доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за частинами першою - восьмою ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, врахувавши клопотання захисника Новікова В.В., матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 , як заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит Осики С.В., тому суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП та провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 212-3, 245, 247, 279, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г. Притула