ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1460/23 Головуючий суддя І інстанції Осадчий О. В.
Провадження № 33/818/430/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 09 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №225608 від 13.02.2023 складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2023 о 16:35 год., у м. Харкові, по пр-т Тракторобудівників, 162-Б водій керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`янніння, що підтверджується висновком лікаря №314 КНП ХОР ОНД, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями.

В протоколі не зазначені ознаки сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) у зв`язку з чим проведений медичний огляд.

Також у мотивувальній частині протоколу не вказано хто саме керував автомобілем.

Разом з цим, ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль не зупинявся працівниками поліції та був припаркований у подвір`ї.

У цей день автомобілем управляла його дружина, про що вона надала пояснення в суді.

Також, у порушення вимог закону, ОСОБА_1 не було роз`яснено у зв`язку з чим йому необхідно пройти огляд на стан сп`яніння.

У матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський, не направляв ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустими доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також вказує, що пояснення поліцейської, надані нею в суді, жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вона не бачила цих обставин, а приїхала в екіпажі пізніше.

При цьому його дружина, надала покази, що саме вона керувала транспортним засобом в цей день.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, шляхом направлення повістки, яка була ним особисто отримана.

Захисник Деркач Л.П. була наділена повноваженнями щодо надання юридичної допомоги ОСОБА_1 лише в Московському районному суді міста Харкова (а.с. 34), а тому на її адресу повістка не направлялася.

За таких обставин вважаю за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2023 о 16:35 год., у м. Харкові, по пр-т Тракторобудівників, 162-Б водій керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`янніння, що підтверджується висновком лікаря №314 КНП ХОР ОНД, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому дійсно на відео зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відео починається з фіксації транспортного засобу ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається, потім зупиняється та з водійського місця виходить ОСОБА_1 , та повідомляє працівникам поліції, що він за кермом приїхав забрати свого знайомого з метою підзаробити кошти як таксист.

Поліцейський повідомляє водію, що екіпаж приїхав за викликом, згідно якого громадянка України повідомила, що у під`їзді знаходяться невідомі їй люди і вона має побоювання що вони мають на меті пограбувати квартиру.

Дійсно в подальшому, прибув інший екіпаж, який і доставив водія до закладу охорони здоров`я де ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат позитивний.

При цьому перший екіпаж, передав докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Пізніше, в суді першої інстанції водій кардинально змінив свою позицію та зазначив нову версію подій, згідно якої автомобілем в цей день керувала його дружина.

Вказана версія була перевірена як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції.

Так в суді першої інстанції була допитана працівник поліції ОСОБА_2 , якою було скаладено відповідний протокол.

Так, остання пояснила, що 05.02.2023 на службовий планшет прийшло повідомлення про те, що невідомі особи намагаються вдертись до житлового будинку. По приїзду за викликом заявниця повідомила, що після того, як вона зробила невідомим особам зауваження, вони сіли в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. Також заявниця вказала на характеристики автомобіля. У подальшому по орієнтуванню за ознаками, іншим екіпажем був зупупинений автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 бежевого кольору. Після чого вже їх екіпаж приїхав на місце зупинки цього транспортного засобу та саме їх екіпаж складав даний адміністративний матеріал. Після встановлення особи за паспортними даними, а саме ОСОБА_1 , останній повідомив, що саме він керував транспортним засобом. Оскільки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`янні йому було запропоновано пройти огляд у відповідному медичному закладі. Стрижко погодився, здав необхідні аналізи, при цьому його повідомили про місце час та дату розгляду адміністративного матеріалу після отримання висновку.

Однак останній на вказану дату та час не з`явивився, та як з`ясувалось, ОСОБА_1 отримав відповідний висновок раніше. Вона телефонувала ОСОБА_1 та повідомила про необхідінсть зявитись до УПП для складення протоколу, однак останній відмовився пояснюючи це зайнятістю.

Вказані показання повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

При цьому покази дружини ОСОБА_1 , як і версія самого ОСОБА_1 повністю спростовані.

При цьому водій стверджує фактично про фальсифікацію працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення в частині саме складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надав.

Таким чином, апеляційний суд критично ставиться до версії водія ОСОБА_1 , з огляду на те, що така версія не знайшла свого підтвердження.

Така версія повністю спростована судом першої інстанції за результатом судового розгляду, а також апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції не бере за основу показання працівників поліції, а надає оцінку всім зібраним доказам у справі, зокрема і первинним показам самого водія, відомостям що зафіксовані на відеозаписі, поведінці водія після складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Законодавець, саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану в даному випадку наркотичного сп`яніння.

Водій ОСОБА_1 такий огляд пройшов у належному медичному закладі, всі дії фіксувалися на бодікамеру, жодних порушень не виявленою

Що стосується посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду, то таке направлення в даному випадку було передане лікарю наркологу при проходженні огляду, про що у акті зроблено відповідну відмітку.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на відсутність у протоколі посилання на ознаки, які свідчили про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідний протокол про адміністративне правопорушення було складено після отримання висновку щодо результатів медичного огляду, а тому вказівка у протоколі відповідних ознак в день події не є обов`язковою.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта щодо того, що належить закрити провадження у справі, оскільки винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, повністю підтверджена, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Жодних нових відомостей, які не були відомі суду першої інстанції, апелянт не надав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Стрижка С.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 09 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева