Справа №601/1006/24
Провадження № 3/601/540/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.184 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №222107 від 27.03.2024 ОСОБА_1 19.02.2024 близько 10 години ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього вихованця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній пропустив без поважних причин навчання в ДНЗ «Повчаївське ВПУ» більше 10-ти навчальних днів з 19.02.2024 по 27.03.2024, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що вона є опікуном неповнолітньої дитини вихованця ОСОБА_2 , належним чином виконує свої обов`язки. Її син поїхав до брата в Польщу і заклад освіти про це був повідомлений, син по дорозі загубив телефон, а тому не зміг вийти на навчання дистанційно. На даний час син навчається дистанційно, зв`язок із ним встановлено, де саме він перебуває вона знає, бажає щоб він повернувся додому і на даний час вони про це спілкуються.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю зазначити наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ч.1 ст.184 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти було порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який було порушено та які саме дії було вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

В даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №222107 від 27.03.2024 зазначено, що ОСОБА_1 19.02.2024 близько 10 години ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього вихованця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній пропустив без поважних причин навчання в ДНЗ «Повчаївське ВПУ» більше 10-ти навчальних днів з 19.02.2024 по 27.03.2024, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Заперечуючи дані, викладені у протоколі, ОСОБА_1 вказує на те, що вона виконує свої обов`язки, її син поїхав до брата в Польщу і заклад освіти про це був повідомлений, син по дорозі загубив телефон, а тому не зміг вийти на навчання дистанційно. На даний час син навчається дистанційно, зв`язок із ним встановлено, де саме він перебуває вона знає, бажає щоб він повернувся додому і на даний час вони про це спілкуються.

При цьому, на спростування доводів ОСОБА_1 та підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст.251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею даного правопорушення.

В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи долучено виключно такі документи: рапорт старшого інспектора чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Червенко С.І. від 29.02.2024, повідомлення ДНЗ «Почаївське вище професійне училище» від 20.02.2024.

Відсутні у матеріалах справи письмові пояснення з приводу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення будь-кого із свідків чи інших осіб. Про відсутність на місці складання протоколу встановлених свідків події свідчить й відмітка у самому протоколі про адмінправопорушення.

Службою у справах дітей Кременецької міської ради факту неналежних умов проживання дітей не зафіксовано.

Рапорт працівника поліції, який не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, сам по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують допущення порушення ОСОБА_1 обов`язків щодо виховання дитини, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 284 КУпАП-закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя