ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 березня 2024 рокуСправа №: 695/59/24
Номер провадження 3/695/279/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 31 грудня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева, 6, керуючи автомобілем Мазда-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 31 грудня 2023 року о 15 годині 35 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімерязева, 6, керуючи автомобілем Мазда-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме не впорався з керуванням, здійснив наїзд на електроопору, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 31 грудня 2023 року до нього прийшов товариш ОСОБА_2 приблизно об 11:30. Вони пили горілку. О 15 годині приїхала поліція і сказала, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Його повезли на місце ДТП на вул. Тімірязева. На місці дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції склали адміністративні протоколи та у лікарні провели його огляд на стан алкогольного сп"яніння. Свій автомобіль Мазда, який стояв біля двору він розбив за два дні до 31.12.2023, у зв"язку з чим не визнає вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та зилишенні місця ДТП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 31 грудня 2023 ркоу він був вдома. Його син ОСОБА_1 та ОСОБА_4 також були вдома та пили горілку. Він готував на кухні. Коли він відкрив вікно, то побачив біля двору поліцію. Працівники поліції забрали із собою сина та ОСОБА_5 Син подзвонив йому за два дні до 31 грудня 2023 року та повідомив, що він розбив машину Мазду. Коли він приїхав додому з рейсу, то побачив, що машина сина стояла побита біля двору.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 31 грудня 2023 року він знаходився у будинку за місцем свого мешкання. Він почув гуркіт, вийшов на вулицю, побачив автомобіль сірого кольору, який наїхав на електроопору. Біля автомобіля він побачив хлопця, на той момент він його не знав, а на даний час він знає, що це ОСОБА_7 . ОСОБА_8 намагався сісти в автомобіль, йому це не вдавалось. Він не реагував на зауваження, потім все ж таки сів в автомобіль і поїхав. Через 20 хвилин приїхала поліція та привезла із собою ОСОБА_1 на місце ДТП.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_9 пояснив, що на він планшет отримав повідомлення про ДТП в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева. Свідки, яких вони опитали вказали, що на електроопору наїхав автомобіль сірого кольору, при цьому вказували на номер та марку автомобіля. Вони почали шукати автомобіль та знайшли побиту Мазду біля одного двору. Вони знайшли водія автомобіля Мазда, ним виявився ОСОБА_7 , який знаходився за місцем мешкання у стані алкогольного сп"яніння. Вони забрали ОСОБА_1 та поїхали на місце ДТП.

У судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи для їх виклику у судове засідання.

Також у судове засідання не з`явився свідок ОСОБА_2 , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Про допит даного свідка заявив клопотання особа, яка притягається до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , але не забезпечив явку даного свідка у судове засідання.

У подальшому під час розгляду справи ОСОБА_1 на його виклику не наполягав, неявка у судове засідання зазначеного свідка не перешкоджає розгляду справи, оскільки судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи для його виклику у судове засідання, тоді як наявні матеріали справи містять для суду всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню по ній.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи № 695/59/24 провадження № 3/695/279/24 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309395 від 31.12.2023) та № 695/60/24 провадження № 3/695/280/24 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309395 від 31.12.2023) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об"єднаній справі № 695/59/24 провадження № 3/695/279/24.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.10 "а" ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 309394 від 31.12.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 31 грудня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева, 6, керуючи автомобілем Мазда-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. ОСОБА_1 був присутній, копію даного протоколу відмовився отримувати. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 грудня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева, 6, за участю водія ОСОБА_1 ;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 309395 від 31.12.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 31 грудня 2023 року о 15 годині 35 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева, 6, керуючи автомобілем Мазда-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме не впорався з керуванням, здійснив наїзд на електроопору, після чого залишив місце дорожньо-транспортої пригоди. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. ОСОБА_1 був присутній, копію даного протоколу відмовився отримувати. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії 309490 від 31.12.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 31 грудня 2023 року о 15 годині 35 хвилин в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязева, 6, керував автомобілем Мазда-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 407 від 31.12.2023. Дана подія фіксувалася на гнагрдуну бодікамеру № 083, 084;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» № 407 від 31.12.2023 відносно ОСОБА_1 , згідно якого у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп"»яніння 2,43 проміле;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від гр. ОСОБА_10 , згідно якої 31.12.2023 близько 15 год 35 хв невідомий хлопець за кермом автомобіля MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязєва, здійснив зіткнення з електроопорою;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_10 , згідно яких 31.12.2023 близько 15 год 35 хв вона була вдома в будинку та почула удар, після чого зникло світло, вона вибігла на подвір`я та побачила, що стоїть автомобіль MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, біля автомобіля лежала запчастина та за кермом був хлопець низького зросту, одягнений в чорні джинси, спортивну кофту з червоними та синіми полосами на рукавах з написом FILA, близько 23-х років, та почав рух в напрямку вулиці Шевченка та здійснив зіткнення з електроопорою, чим пошкодив автомобіль, поїхав в напрямку вулиці Шевченка. Після чого вона зателефонувала до поліції, оскільки він був у сильному п`яному вигляді;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_11 , згідно яких 31.12.2023 юлизько 15 год 35 хв вона знаходилася біля свого будинку по вулиці Тімірязєва в с. Нова Дмитрівка, як побачила автомобіль MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, біля якого лежали запчастини побитої пластмаси, за кермом якого був житель с. Нова Дмитрівка, гр. ОСОБА_1 , який знаходився ззовні в п`яному вигляді, та почав рух в сторону вул. Шевченка, та здійснив зіткнення з електроопорою, після чого не зупинившись поїхав в напрямку вулиці Шевченка;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_12 , підтвердженими ним у судовому засіданні, згідно яких 31.12.2023 близько 15 год 35 хв він знаходився вдома та почув характерний звук «удар», вийшовши на вулицю, побачив автомобіль MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , який був пошкоджений в передню ліву частину, за кермом автомобіля був невідомий йому хопець близько 23 років низького зросту, був одягнений в чорні джинси, спортивну чорну кофту з червоними та синіми вставками на рукаві з написом FILA, після чого почав рух в сторону вулиці Шевченка, та здійснив зіткнення з електроопорою та пошкодив свій автомобіль і поїхав в невідомому напрямку.

Крім того, в матеріалалх справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких 31.12.2023 близько 16 год 10 хв він знаходився вдома, по приїзду поліції вони йому повідомили, що він скоїв ДТП. Автомобіль MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв у нього біля двору з пошкодженою лівою стороною належить йому. Дані пошкодження він отримав близько двох днів тому, під час ДТП, але факт не фіксувався. Дана подія відбулася на виїзді з м. Золотоноша біля заправки WOG, на а/д Бориспіль-Запоріжжя. Чому його звинувачують у ДТП в с. Нова Дмитрівка по вул. Тімірязєва, він не розуміє, оскільки перебував вдома та вживав алкогольні напої.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 12-4 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, під час відеофіксації, в результаті чого були складені стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124, 122-4 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається чотири диски.

На першому диску міститься 24 відеофайли з бодікамери.

Відеозапис DSJ_0021_100083, 202312/31, загальною тривалістю 1 година 56 хвилин, розпочинається о 15 годині 44 хвилин з того, що стоять поліцейські та говорять з людьми з приводу факту ДТП. Свідки розповідають, що зникло світло в будинку, молода жінка розповідає, що автомобіль вдарився в стовп, і потім проїхав далі і в інший стовп вдарився. Потім на 1 хвилині 16 секунді даного відеозхапису о 15:46 під час розмови жінки між собою спілкуються і одна з них запитує: « ОСОБА_13 , хто він, ти не знаєш?», а інша відповідає: «Любича малий». Поліцейський запитує: «Хто?». Жінки продовжують: «да ОСОБА_14 його…знаєте де вони живуть?»…і показують поліцейським як їхати до будинку ОСОБА_15 . Поліцейський запитує: «А за кермом хто був?» Дівчина відповіла: «Їх було двоє, один сидів за кермом», поліцейський уточнює: «Хто в стовпа в`їхав?», дівчина відповіла: «Я так розумію, що перший, а від`їжджав від нас вже другий хлопець високий…в першого стовпа в`їхав той, що за кермом сидів, а в другого стовпа в`їхав другий, той що сів тут, високий». Далі жінки говорять дослівно: «Що той, що був за кермом, то взагалі в отключкі був, прямо на рулі лежав, то той другий не міг відкрити двері і сів сам за кермо». Поліцейські сіли до патрульного автомобіля і поїхали по вказаній свідками адресі.

На п`ятому відеофайлі відео розпочинається о 16:13 з того, що поліцейські стоять біля будинку і спілкуються з чоловіком, який не хоче виходити з будинку, йому повідмоляють, що є свідки скоєної ним ДТП. Чоловік кричить, нецензурно виражається. Поліцейський просить чоловіка вийти з будинку і запитує: «Ви були за кермом?», хтось іншим голосом відповідає: «Да», а той чоловік нецензурно висловлюється у бік поліцейських. Потім чоловік виходить з будинку і йде за поліцейським, при цьому не припиняє нецензурну лайку. Потім через паркан виглядає чоловік високого зросту і запитує поліцейського: «Що ми начудили?». Поліцейський просить водія надати документи на автомобіль, але він не реагує на прохання та зауваження. Чути як поліцейський пояснює власнику Мазди, що він вчинив ДТП, на що чоловік заперечує все. Потім чоловіки почали ближче підходити до поліцейського і кричати в камеру. Поліцейський дзвонить колегам і просить підмогу, бо чоловіки агресивні.

На шостому відеофайлі о 16:20 поліцейський говорить чоловікам: «Зараз приїдемо на місце, ви все подивитеся, люди подивляться, на місці все встановим», на що власник Мазди нецензурно виражався в сторону поліцейського. Інший чоловік високого зросту говорить: «Ну случилося так, назад нічого не вернеш».

На сьомому відеофайлі поліцейський говорить власнику Мазди, що є свідки, що його автомобіль щойно був на вулиці Тімірязєва, а він запитує, чому вона там була. Говорить, що вони пили горілку і сіли попити каву, щоб отверезіти. Тривалий час ОСОБА_1 та його товариш не виконували вказівок поліцейських, потім сіли до службових автомобілів та поїхали на місце скоєння ДТП.

На дев`ятому відеофайлі о 16:34 вони приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовані пошкоджені стовпи електроопори. Поліцейські запросили свідків ДТП. Вийшов з двору чоловік, його запитали, хто скоїв наїзд на електроопору, на що свідок показав на хлопця в кофті з написом FILA, а на іншого сказав, що не бачив його. При цьому хлопець у кофті FILA є ОСОБА_1 . Свідок розповів, як почув гуркіт і вийшов з будинку, побачив ОСОБА_1 на 3 хвилині відеозапису о 16:36 свідок сказав: «Я бачив тебе біля автомобіля, як ти сів і поїхав». Жінки теж говорили, що бачили, цього хлопця в кофті FILA. На уточнююче питання поліцейського, хто наїхав на стовп, свідок відповів: «Да, ОСОБА_16 ». Далі поліцейський встановив особу ОСОБА_1 та повідомив йому, що на нього буде складено адмінматеріали за вчинення ДТП.

На десятому відеофайлі о 16:41 поліцейський запитав ОСОБА_1 «Ви будете проходити огляд у Золотоніській лікарні на стан алкогольного сп`яніння?», на що ОСОБА_1 відповідає: «Я не відмовляюся».

На дванадцятому відеофайлі працівники поліції привезли ОСОБА_1 до лікарні, запитали: «Будемо проходити огляд?, на що він відповів: «Так, звичайно».

На тринадцятому відоефайлі о 16:55 в приміщенні лікарні поліцейський надав лікарю направлення і сказав, що їм треба освідувати водія по факту ДТП.

На чотирнадцятому відеофайлі о 16:59 ОСОБА_1 просять зайти до кабінету, лікар встановлює його особу, просить назвати дату народження, він називає 29.08.2000. Медсестра міряє ОСОБА_1 тиск. ОСОБА_1 розпаковує трубку, медсестра дає йому прилад для продуття, прилад видає звук, та о 17:01 медсестра говорить результат 2,43 проміле, поліцейський фіксує на камеру. При цьому ОСОБА_1 поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лайкою.

На сімнадцятому відеофайлі о 17:15 на питання лікаря, що він пив, ОСОБА_1 відповів: «Горілку», «дві літри на двох». О 17:16 ОСОБА_1 вийшов з лікарні та поліцейський повідомив йому про складення адміністративних матеріалів за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

На дев`ятнадцятому відеофайлі о 17:23 поліцейський фіксує письмові пояснення ОСОБА_1 . Далі поліцейські оформляли адміністративні матеріали. Відеофіксація закінчується о 17:53.

На другому диску, міститься 2 відеофайли відеозапису з іншої бодікамери DSJ_0021_100084, загальною тривалістю 1 година з 15:44 до 16:44, який дублює події, описані на першому.

На третьому диску, міститься 2 відеофайли відеозапису з іншої бодікамери DSJ_0021_100084, загальною тривалістю 1 година з 16:44 до 16:44, який дублює події, описані на перщому диску.

На четвертому диску, міститься 5 відеофайлів відеозапису з бодікамери DSJ_0021_100083 загальною тривалістю 30 хвилин, де відеозапис продовжується о 17:48 з того, що ОСОБА_1 дзвонить по телефону і розказує, що на нього складають протоколи за ДТП, 130-ту, і залишення місця події, а він сидів з побратимом вдома та пив горілку.

На другому відеофайлі о 17:57 поліцейський просить ОСОБА_1 підійти, та починає зачитувати протокол.

На третьому відеофайлі відеозапис розпочинається о 17:44 тривалістю 16 хвилин та закінчується о 18:00 та дублює описані вище події.

На четвертому відеофайлі відеозапис розпочинається о 17:58, поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з процесуальними правами, оголошує протокол за 130 ч. 1 КУпАП.

На п`ятому відеофайлі, який розпочинається о 19:06, поліцейський фіксує пояснення свідків, які підтвердили обставини події, зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення та підписують їх.

Відеофіксація закінчується о 19:09.

З відеозаписів судом встановлено, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 про вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння, залишення місця події, до якої був причетний, неодноразово пропонували проїхати на місце її вчинення, а також пройти медичний огляд. Однак ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції проїхати на місце скоєння ДТП протягом тривалого часу не погоджувався, заперечував зазначені події, при цьому нецензурно висловлювався у бік поліцейських.

При цьому суд зауважує, що майже увесь час, зафіксований на відеозаписах ОСОБА_1 поводить себе зухвало, агресивно, відмовляється відповідати на всі пропозиції поліцейських як щодо представитися для встановлення його особи та надання документів, так і щодо проїзду на місце скоєної ним ДТП.

Із переглянутих відеозаписів судом встановлено, що працівниками поліції, в медичному закладі ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративних матеріалів по складених протоколах про адміністративні правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ним зі складеними відносно нього протоколами.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейським протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 309394 від 31.12.2023 та серії ААД № 309395 від 31.12.2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбчених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протоколи підписані уповноваженою особою, що оформила протокол. При цьому, протоколи про адміністративне правопорушення не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності.

Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень. Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції.

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п.п. 12.1, 2.10 "а" Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, а саме: будучи учасником дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та завдано матеріальні збитки, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний та вину його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про невизнання своєї вини, оскільки факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписами з бодікамер DSJ_0021_100083, 202312/31, DSJ_0021_100084, 202312/31, де на самому початку відеозапису свідки підтвердили, що бачили, як вказаним автомобілем керувавв ОСОБА_1 , скоїв наїзд на електроопору та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, а також їх письмовими поясненнями, та наданими у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_6 .

З огляду на все вищенаведене, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні непослідовні та нестабільні пояснення ОСОБА_1 , як такі, що виключають його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, яке грунтується на власній інтерпретації подій, але не доведено у судовому засіданні жодним доказом.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка порушила п.п. 12.1, 2.10. «а» Правил дорожнього руху.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , який є батьком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, суд не приймає до уваги та вважає їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними та розцінює їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення на підставі дружніх відносин.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов"язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складені протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п.п. 12.1., 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, та вина його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись ст.ст 9, 23, 36, 40-1, 124, 122-4, 251, 252, 280, 283, 284, 294, 296 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративну справу: № 695/59/24 провадження № 3/695/279/24 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309395 від 31.12.2023) та № 695/60/24 провадження № 3/695/280/24 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 309395 від 31.12.2023) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, присвоївши об"єднаній справі № 695/59/24 провадження № 3/695/279/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.