Справа № 473/1003/24
Провадження № 33/812/183/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Травкіною В.Р.,

за участю захисника Вишневського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником адвокатом Вишневським Андрієм Анатолійовичем - на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2024 року серії ААД №784031 20 лютого 2024 року о 00:20 год. в м. Вознесенськ по вул. Михайлівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року - протокол серії ААД №104281 від 30.03.2023 року, Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області був притягнений до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2024 року серії ААД №784032 20 лютого 2024 року о 00:20 год. в м. Вознесенськ по вул. Михайлівській, біля буд № 5 водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року постановою серії БАБ № 136188 від 10.03.2023 року був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року вказані матеріали об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру № 473/1003/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Вишневський А.А. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник Вишневський А.А. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не є конкретним, фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не має доказів на підтвердження обставин, що в ньому наведені, не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, зокрема конкретних даних про повторність правопорушення. Так, поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «суть адміністративного правопорушення» вказує на повторне вчинення протягом року правопорушення, але без посилання на назву та реквізити документа, за яким ОСОБА_1 притягався до відповідальності. Таким документом, як вбачається з матеріалів справи, є постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року у справі №473/1174/23. В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції посилався не на постанову суду, а на протокол серії ААД №104281 від 30.03.2023 року, тоді як протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 був складений 10.03.2023 року. Протокол не містить конкретного місця вчинення правопорушення: не зазначено номер будинку, біля якого було вчинено правопорушення. На думку апелянта, викладене вказує на те що, на час складання протоколу у працівників поліції не було повної і достовірної інформації щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в той же час складення протоколу на підставі припущень, а не на підставі доказів, протирічить вимогам ст. 245, 280, 256 КУпАП, а тому вважає що наявні підстави для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній і склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАІІ, оскільки поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «суть адміністративного правопорушення» посилається на повторне вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення, без посилання на дату притягнення до відповідальності. Долучена до матеріалів справи постанова серії БАБ 136188, від 10.03.2023 p., згідно якої ОСОБА_1 нібито притягався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАІІ, не містить підпису особи, яка винесла постанову, і підпису ОСОБА_1 про отримання постанови або відмову від отримування, не заповнена графа про її направлення ОСОБА_1 рекомендованим листом, відсутні реквізити необхідні для сплати штрафу, що , на думку апелянта, викликає сумнів у достовірності, належності, та допустимості зазначеного доказу. Крім того, поліцією не долучено доказів на підтвердження сплати штрафу. Як зазначає захисник, ОСОБА_1 знав, що на нього склали протоколи щодо порушень ПДР, але про існування постанови про притягнення до відповідальності за керування автомобілем без прав на керування йому не було відомо і він взагалі вважав що за ч. 2 ст. 126 КУпАП справа мала розглядатись в суді, а не на місці вчинення правопорушення, постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не отримував.

Також захисник Вишневський А.А. в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, зокрема право на правову допомогу, що призвело до спотворення результатів фіксування правопорушення та ставить під сумнів обставини які зафіксовані у протоколі та відео.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Прокурор Миколаївської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно вимог п.п."а" пункту 2.1. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частинами 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2024 року серії ААД №784031 20 лютого 2024 року о 00:20 год. в м. Вознесенськ по вул. Михайлівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року - протокол серії ААД №104281 від 30.03.2023 року, Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області був притягнений до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у протоколі та підтверджується відеозйомкою, проведеною поліцейським (а.с. 1, 7).

З вказаної відеозйомки вбачається, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, від чого той відмовився (відео: 00:32:23- 00:32:49).

В матеріалах справи наявна копія постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року у справі № 473/1174/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2024 року серії ААД №784032 20 лютого 2024 року о 00:20 год. в м. Вознесенськ по вул. Михайлівській, біля буд № 5 водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року постановою серії БАБ № 136188 від 10.03.2023 року був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. (а.с. 14).

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , в поясненнях по суті порушення він зазначив, що пояснення надасть в суді, також зазначив що згоден з протоколом (а.с. 14).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки таке підтверджується матеріалами справи, зокрема проведеним працівниками поліції відеозаписом.

З вказаної відеозйомки вбачається, що ОСОБА_1 на питання поліцейського «Надайте посвідчення водія» Відповів: «Немає, не пред`явлю, прострочено» (відео 00:29:05-00:29:14 ).

В матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №136188, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керувати транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд визнає неспроможними.

Так, положеннями статті 256 КУпАП встановлено, що у протоколі, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоко

Вказані протоколи складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається.

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Як вбачається з протоколів, фабула вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень викладена із зазначенням повторності вчинення правопорушення протягом року, а тому доводи апеляційної скарги про те, що вона не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення є безпідставними. Вказана кваліфікуюча ознака, яка має місце в діях водія ОСОБА_1 , доводиться зібраними по справі доказами, а саме копіями постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року у справі №473/1174/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та постанови серії БАБ №136188 від 10.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 при складанні на нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, не заперечував факт того, що він раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП та буз згоден з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що зробив у ньому запис «Згоден».

Неточність щодо зазначення дати протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та незазначення номеру будинку у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Належність встановлених даних можливо перевірити шляхом їх співставлення з наявними у матеріалах справи доказами.

Посилання апеляційної скарги на те, що додана поліцейським до протоколу, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, постанова серії БАБ №136188 від 10.03.2023 року на підтвердження повторності вчиненого правопорушення є не належним та недопустимим доказом - не заслуговують на увагу, оскільки Розділом VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, не передбачено долучення рішення на підтвердження вчинення попереднього адміністративного правопорушення.

Також не заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративну відповідальність не роз`яснювались права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, так як спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, де ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що йому було роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 відмовився, про що у ньому зроблено запис. Відсутність підпису у протоколі у зв`язку з відмовою від підпису не свідчить про те, що йому не роз`яснювалися права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 реалізував свої права та скористався правом на юридичну допомогу адвоката, який подав в його інтересах апеляційну скаргу та приймав участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником адвокатом Вишневським Андрієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць