Справа № 466/2096/24 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 33/811/460/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 березня 2024 року,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до постанови, 10.02.2024 о 20:00 год. у м. Львів, пр-т В. Чорновола, 16і, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці ДТП за допомогою спеціального приладу «Drager» Alcotest 6820, прилад ARJL 0260, тест 2004, результат 0,22 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На цю постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2024 року щодо неї і закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у її діяї складу адміністативного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду на те, що у суді першої інстанції пояснила, що вживала малу кількість алкоголю, менше ніж 50 грам віскі у ранкову пору доби, після закінчення нічної зміни, тобто за 12 годин до події, у зв`язку із святкуванням дня народження колеги.

Наголошує на тому, що Інструкція з експлуатації електронного засобу вимірювання рівня алкогольного сп`яніння, який було використано патрульними поліцейськими УПП у Львівській області, а саме «Drager» Alcotest 6820, передбачена допустима погрішність при вимірюванні вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, за умови його експлуатації в температурному режимі 15-25 градусів за Цельсієм, та діапазоні вимірювання масової концентрації етанолу мг/л, складає 0,02 мг/л, однак інспектор не врахував даний факт та повторно не провів тестування. А результат огляду 0,22 проміле не може свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що 11.02.2024 о 01:15 ОСОБА_1 самостійно пройшла токсикологічне дослідження у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» на наявність у крові етанолу. Згідно результату токсикологічного дослідження № 803 від 12.02.2024, вміст етанолу в крові становить 0 проміле.

Заслухавши доводи апелянти, яка повністю підтримала апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 252 КУпАП належним чином не оцінив та не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так, судом першої інстанції вказано, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: результатом тестування на алкоголь на приладі Drager alcotest 6820, ARJL 0260, тест 2004, результат 0,22 проміле та власноруч поставленим підписом ОСОБА_1 на такому (а. с. 1), даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 867012 від 10.02.2024, згідно яких встановлено, що 10.02.2024 о 2000 год. у м. Львів, пр-т В. Чорновола, 16і, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці ДТП за допомогою спеціального приладу «Drager» Alcotest 6820, прилад ARJL 0260, тест 2004, результат 0,22 проміле. У поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що вживала алкоголь у малій кількості та власноруч поставленим підписом останньої на такому (а. с. 2), відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, огляд яких фіксувався на нагрудні відеореєстратори 471748 та 474413 (а. с. 3), актом про згоду гр. ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, де власноруч поставила підпис (а. с. 4), рапортом працівника поліції, згідно котрого встановлено, що гр. ОСОБА_1 була учасником ДТП та в неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. огляд проводився на місці ДТП за допомогою приладу «Drager», тест позитивний 0,22 проміле (а. с. 5).

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС / МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно із інструкцією по експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» в таблиці №3 вказано межі допустимої погрішності газоаналізатора, парів етанолу у повітрі, що видихається в залежності від температури повітря навколишнього середовища, згідно яких даний прилад при температурі від -5С до +15С має погрішність у 0,05 проміле.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги положення Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року (Віденська конвенція), яка ратифікована Україною. Згідно національного законодавства згаданий нормативний акт є невід`ємною частиною законодавства країни, яка ратифікувала таку Конвенцію (міжнародний договір). При цьому норми міжнародного договору є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.

Відповідно до п.6 ст.8 цієї Конвенції в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Із матеріалів справи вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0.22%, що не перевищує допустиму норму алкоголю, оскільки є меншою за 0,25 мг на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції.

Зважаючи на викладене, з врахуванням допустимої погрішності газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», апеляційний суд приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою зазначеного спеціального технічного засобу, не перевищує встановлену гранично допустиму норму алкоголю в крові, що у свою чергу, виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст.252 КУпАП України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при апеляційному розгляді встановлено, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргуособи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

ПостановуШевченківського районного суду м.Львова від 06 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ