КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/416/24 Суддя І інстанції - Бабайлова Л.М.
Провадження № 33/824/2062/2024 Суддя суду апел. інст.-Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2023 року о 21 год.35 хв. в м. Києві по вул. Братиславській, 11-а в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом «РЕНО`д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за згодою водія у КНП «Киівська міська наркологічна клінічналікарня «Соціотерапія», за результатами якого ОСОБА_1 станом на 22 год.30 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфітамін) чим порушив п.2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновок судді про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки. Апелянт вважає, що в супереч вимогам ст..266 КУпАП на відеозаписі працівників поліції не відображено те, що вони будь-яким чином з використанням спеціальних засобів встановлювали на місці зупинки автомобіля наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння і що він відмовлявся від проходження такого дослідження як на місці зупинки , так і у лікаря -нарколога. Матеріали адміністративної справи не містять даних про його відсторонення від керування автомобілем та направлення його до наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для проходження медичного огляду, що ставить під сумнів обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що суддею проігноровані його доводи про складання висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 26.12.2023 з порушенням вимог та приписів Інструкції №1452/735. Не надано суддею і належної оцінки його пояснення щодо вживання енергетичного передтренувального комплексу ДМАА, який містить натуральні компоненти та який стимулює зростання фізичної працездатності спортсмена та за висновками деяких вчених може спричиняти стан сп`яніння.

Також апелянт вказує, що відеозапис з місця його зупинки поліцейськими є доказом відсутності роз`яснення прав і обов`язків, що є грубим порушенням вимог КУпАП, та позбавило апелянта можливості скористатись правовою допомогою .

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки тому факту, що, як видно з відеозапису, долученого до протоколу, лікар , який проводив його огляд на стан наркотичного сп`яніння невірно відібрав у нього біологічні зразки та не видав у день огляду примірник висновку щодо стану наркотичного сп`яніння.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, а тому відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Проте ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 521770 від 29.12.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17.12..2023 приблизно о 21 год 35 хв в м. Києві по вул.. Братиславська, 11-а, керував транспортним засобом «РЕНО» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за згодою водія у лікаря-нарколога, висновок №006480, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 26.12.2023№ 0006480, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 17.12.2023 перебував у стані наркотичного (стимулятори (амфітамін) сп`янінні, відеозаписом нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП., з огляду на те, що, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, автомобіль «РЕНО» під керуванням ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням водієм п.34 ПДР України (перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3., яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків). Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейським було виявлено у останнього ознаки сп`яніння, зокрема неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук та запропоновано проїхати огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. В закладі охорони здоров`я, за добровільної згоди ОСОБА_1 , проведено його огляд,. Під час огляду лікарем перевірено зіниці очей, слизові оболонки язика, виміряно пульс та артеріальний тиск. За результатами огляду лікарем-наркологом встановлено перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння і для уточнення речовини впливу, що давала такий стан, у ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (сеча), та повідомлено, що копію висновку щодо результатів огляду, він зможе отримати 26- 27.12.2023.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи лікаря - нарколога зазначений відеозапис не містить.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не заперечував, що був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння які стали підставою для направлення ОСОБА_1 на огляд до лікаря нарколога.

Щодо не проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на місці з використанням спеціальних технічних засобів, то відповідно до п. 12 розділу ІІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, тоді як огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу здійснюється лише у разі наявності в особи ознак алкогольного сп`яніння.

Як слідує з відеозапису працівниками поліції у ОСОБА_3 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість шкіри обличчя; виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога та забезпечено поліцейським його доставку до закладу охорони здоров`я відповідно до п.п.8,9 розділу ІІ Інструкції, тому доводи апеляційної скарги щодо не проведення огляду на місці зупинення автомобіля, а також посилання на відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд, є безпідставними.

Посилання апелянта на недійсність Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складаного лікарем-наркологом 26 12.2023 слід вважати непереконливими, оскільки висновок був складений на підставі даних, були отримані в результаті медичного огляду ОСОБА_1 17.12.2023 року і саме цей висновок підтвердив перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння саме 17.12.2023 року, в день, коли він був зупинений працівниками поліції. Як вбачається з відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення в ході огляду лікар-нарколог роз`яснив ОСОБА_1 необхідність відбирання у нього біологічних матеріалів для їх дослідження саме з метою підтвердження або ж спростування наркотичного сп`яніння станом на 17.12.2023 року. Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №521770 було складено працівником поліції 29 грудня 2023 року після отримання згаданого Висновку від 26.12.2023. З відеозапису проведеного щодо ОСОБА_1 17.12.2023 року огляду на стан сп`яніння вбачається, що відібрані у ОСОБА_1 лікарем - наркологом біоматеріали(сеча) були поміщені у дві окремі ємності, що спростовує доводи апелянта щодо недійсності Висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 26.12.2023 .

При цьому відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Накз МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) проведення такого огляду здійснюється у закладах охорони здоров`я, визначених МОЗ України, МОЗ АР Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відтак, посилання апелянта на неврахування його доводів про не перебування у стані наркотичного сп`яніння станом на 23 грудня 2023 року, згідно результатів лабораторних досліджень, проведених ТОВ «МЛ ДІЛА», не є переконливими, як і посилання на вживання ним за декілька днів до події 17.12.2023 року препарату ДМАА, який є безпечним стимулятором на основі амінокислот та додаткових інгредієнтів та не містить заборонених компонентів, що могло показати «позитивні результати». Щодо останнього, ОСОБА_1 не поясняв щодо дати вживання даного препарату та сам же зазначає, що за висновками «деяких вчених, препарат ДМАА містить певні екстракти, які здатні спричиняти стан сп`яніння».

Тверджень апелянта про не роз`яснення працівниками поліції його прав та не задоволення його клопотання про можливість скористуватись правовою допомогою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу, так як з відеозапису долученого до матеріалів адміністративної справи, з Повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до Управління поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП, що було вручено апелянту 17 грудня 2023 року, ОСОБА_1 були роз`ясненні права у відповідності до ст..268 КУпАП і він до 29 грудня 2023 року мав достатньо часу для того, щоб звернутися до адвоката за правовою допомогою.

Посилання ОСОБА_1 на невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 .визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний