Справа № 503/548/24
Провадження №3/503/557/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

10 березня 2024 року о 11.40 годині прикордонним нарядом «Контрольний пост» по інформації ПОРВ (з м.д.м. Кодима) на перехресті з дорогою Балта-Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані близько 15000 м від лінії державного кордону України, було виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративне правопорушення, намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0285/12 на напрямку с. Семенівка (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова), поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мацко В.В. не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи були своєчасно сповіщені належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону та електронну пошту зазначені у заяві на отримання електронних повісток від 10.03.2024 року (а.с.4), що підтверджують відповідні довідки про доставку електронного листа від 09.04.2024 року та недоставку SMS від 28.03.2024 року. До того ж, представника ОСОБА_1 адвоката Мацка В.В. про місце і час розгляду справи було повідомлено шляхом доставлення 27.03.2024 року судової повістки до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мацка В.В. на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі (а.с.5). Окрім того, 09.04.2024 року адвокат Мацко В.В. через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про закриття провадження по справі на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтоване доводами аналогічними за своїм змістом доводам наведеним у змісті його додаткового пояснення від 17.03.2024 року та в якому ним також заявлено клопотання про проведення розгляду даної справи без його відсутності та відсутності самого ОСОБА_1 . У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290401 від 10.03.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту; рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) головного сержанта Дениса Кравця від 10.03.2024 року (а.с.3); схемою затримання від 10.03.2024 року (а.с.9); письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 10.03.2024 року (а.с.4), в яких останній пояснив, що мав намір перетнути кордон України в Кодимському районі в Республіку Молдова, а також зазначив, що свою вину у намірі перетнути державний кордон визнає та зобов`язується більше не порушувати; а також показами свідка ОСОБА_2 допитаного в судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2024 року за відповідною заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Мацка В.В. поданою ним через систему «Електронний суд» 17.03.2024 року, в яких даний свідок відзначив, що 10.03.2024 року близько 11.40 години під час несення служби разом із ще двома іншими військовослужбовцями ДПС України на дорозі між м. Балта і м. Кодима виявив групу осіб, одним з яких був ОСОБА_1 , які намагалися незаконно перетнути державний кордон України та яких було затримано та доставлено до будівлі ДПС України в м. Кодима для оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при цьому відзначив, що ділянка дороги, де було виявлено осіб знаходилась на відкритій місцевості поза за межами населених пунктів, з полями розташованими по її обидві сторони без яких-небудь сталих орієнтирів, крім того відзначив, що ніякого психічного та/або фізичного насильства чи тиску на ОСОБА_1 не чинилося.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені докази допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування мешканця м. м. Київ, ОСОБА_1 , який документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 16.01.2018 року органом 8001 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України на прикордонній контрольованій території адміністративній території Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які висловлені:

1) його захисником адвокатом Мацком В.В. у поданих ним до суду через систему «Електронний суд» додатковому поясненні у справі від 17.03.2024 року та клопотанні від про закриття провадження по справі від 09.04.2024 року, а саме:

- з приводу тверджень про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точне місце затримання та спосіб ОСОБА_1 працівниками ДПС України, то суд не погоджується з даним твердженням, оскільки протокол містить зазначення території на перехресті з дорогою Балта-Кодима, Подільського району Одеської області, яке знаходиться на відстані близько 15000 м від лінії державного кордону Українив напрямку проміжного знаку № 0285/12 с. Семенівка (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова). Суд відзначає, що виявлення ОСОБА_1 працівниками ДПС України відбулось на території, яка є відкритою місцевістю та знаходиться поза межами населених пунктів, в області суміжній Кодимських і Балтських міських та Слобідської селищної територіальних громад Подільського району Одеської області, на дорозі, яка має велику кількість перехресть з іншими дорогами (переважно ґрунтовими (польові), що використовуються для сільськогосподарських потреб), внаслідок чого не має сталих орієнтирів, які можна було б зазначити. Зазначене крім змісту матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається із показів наданих суду свідком ОСОБА_2 під час його допиту в судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2024 року. Тому суд вважає, що у змісті протоколу про адміністративне правопорушення вимога ч.1 ст. 256 КУпАП про зазначення місця адміністративного правопорушення виконана посадовою особою, яка його складала, в тій мірі, яка дозволяє її виконати за обставин конкретної справи;

- з приводу тверджень про те, що за відомостями програмного стеження «Google Maps» (хронологія) телефону ОСОБА_1 останнього було затримано працівниками ДПС України на відстані близько 26-28 км від лінії державного кордону України, а не 15 км, як зазначено в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, а ділянка автодороги Балта-Кодима як і саме м. Кодима, через яке дозволяється рух пасажирських потягів, не відносяться до зони державного кордону. Суд, як вже вище зазначалось, додатково відзначає ту обставину, що в усьому Подільському районі Одеської області запроваджений прикордонний режим, згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони».Тому доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 на місці свого виявлення та затримання не перебував в зоні державного кордону не спростовують вчинення останнім правопорушення, оскільки мало місце його перебування на прикордонній контрольованій території Подільського району Одеської області;

- з приводу тверджень про те, щоскладені матеріали адміністративного провадження не містять доказів (фото-, відео фіксації), що 10.03.2024 року ОСОБА_1 перетинав або здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Суд відзначає, що диспозиція ч.1 ст. 2041 КУпАП передбачає, серед іншого, адміністративну відповідальність саме за спробу перетинання державного кордону, що за своїм змістом є усіченим складом правопорушення, яке вважається закінченим на стадії готування або замаху. Тому у діянні ОСОБА_1 наявний склад відповідного порушення не залежно від його фізичної близькості безпосередньо до лінії державного кордону (межових знаків, обмежувальних перешкод, слідової смуги тощо), оскільки місцевість, де його було виявлено сама по собі є контрольованим прикордонним районом. Водночас доводи захисника про те, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відеофіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, в матеріалах справи не міститься є необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 2041 КУпАП;

2) самим ОСОБА_1 у його письмовому поясненні датованому 15.03.2024 року, яке було поданого до суду 15.03.2024 року через його захисника адвоката Мацка В.В. з використанням системи «Електронний суд», а саме:

- з приводу тверджень про те, що на час свого виявлення та затримання працівника ДПС України10.03.2024 року він їхав з м. Балта в м. Кодима разом із «знайомою людиною» та її сином на залізничний вокзал для подальшої поїздки потягом в м. Вінницю, а не з метою перетину державного кордону. Суд відзначає, що дане твердження ОСОБА_1 є непереконливим та викликає в суду сумніви у своїй достовірності внаслідок того, що сам ОСОБА_1 не зазначив у своєму пояснення навіть анкетних даних своєї «знайомої людини» (прізвища, імені та по батькові), а також місця її проживання, зокрема якщо остання є мешканкою м. Балта або Балтської міської територіальної громади, що б пояснювало його перебування на прикордонній контрольованій території Подільського району Одеської області не пов`язаній з перетином державного кордону. Окрім того, для підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 або його захисник адвокат Мацко В.В. не просили суду здійснити допит цієї особи в якості свідка, на відміну від заявленого допиту захисником допиту працівника ДПС України Дениса Кравця, який склав рапорт (а.с.2). Крім того, суд також звертає увагу на те, що в своєму поясненні ОСОБА_1 не зазначив самої його мети перебування в м. Балта непов`язаної з подальшим незаконним перетинанням державного кордону, часу і способу прибуття у зазначений населений пункт з місця свого проживання розташованого в м. Києві, потреби подальшої заявленої ним поїздки з м. Балта до м. Вінниця через м. Кодима (рух значною петлею), за наявності поширеного прямого сполучення між м. Київ та м. Вінниця, зокрема залізничного. Зазначені обставини могли б об`єктивно спростувати доводи обвинувачення щодо незаконності мети перебування ОСОБА_1 на прикордонній контрольованій території Подільського району Одеської області;

- з приводу тверджень про те, що його виявили та затримали працівники ДПС України на відстані близько 26-30 км від лінії державного кордону України, то суд вже дав оцінку їм вище при наданні оцінки з цього приводу аналогічним твердженням його захисника адвоката Мацка В.В.;

- з приводу тверджень про те, щопідписання всіх документів наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення було вчинене ним за умов застосування до нього зі сторони працівника ДПС України психологічний натиску та погроз фізичної розправи. Однак, суд відзначає, що захистом суду не надано підтверджень подання до компетентного органу досудового розслідування за підвідомчістю заяви про вчинення у відношенні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, в порядку ст. 214 КПК України, для розслідування обставин застосування донього протиправних дій насильницького характеру з боку посадових осіб Державної прикордонної служби України. Тому самі по собі вище наведені твердження ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки не знаходять свого не лише підтвердження, але навіть підтвердження здійснення самої його перевірки у встановленому законом порядку. Окрім того, допитаний в судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2024 року, свідок ОСОБА_2 в наданих суду показах не підтвердив твердження захисту про застосування психічного та/або фізичного насильства чи тиску на ОСОБА_1 .

В свою чергу на відеозаписах « IMG_2323.MOV» та «IMG_2325.MOV», які були надіслані суду його захисником адвокатом Мацком В.В. через систему «Електронний суд» та дослідженні судом шляхом демонстрації під час судового розгляду в судовому засіданні, ОСОБА_1 звертав увагу суду на те, що час його затримання працівниками ДПС України 10.03.2024 року зазначений у змісті рапорту (а.с.2) як о «11 год. 40 хв.» не відповідає дійсності оскільки геолокація «Google Maps» (хронологія) його телефону вказує на ту обставину, що вже принаймні о 11:17 годині 10.03.2024 року він вже перебував у будівлі ДПС України в м. Кодима, куди був доставлений після свого затримання. Однак, наданий суду відео огляд телефону ОСОБА_1 не є достатньо переконливим доказом на підставі якого суд може зробити достовірні висновки про дійсний час виявлення і затримання ОСОБА_1 , зокрема з огляду на його залежність від якості і постійності сигналу оператора зв`язку, який забезпечує доступ до мережі Інтернет, коректність налаштувань дати і часу. При цьому, допитаний в судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2024 року, свідок ОСОБА_2 в наданих суду показах свідчив про те, що виявлення ОСОБА_1 на дорозі між м. Балта і м. Кодима відбулось 10.03.2024 року саме близького 11:40 години, як зазначено ним в своєму рапорті. Водночас суд звертає увагу на те, що час як обставина об`єктивної сторони правопорушення не вливає жодним чином на кваліфікацію адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 2041 КУпАП, а відтак вона не впливає на виконання судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст. 280 КУпАП. Тому згадане зауваження ОСОБА_1 суд сприймає як слушне в розуміння вимоги ч.1 ст. 256 КУпАП, але навіть за умови дійсного виявлення і затримання ОСОБА_1 до 11:17 години 10.03.2024 року це жодним чином не спростовує та не ставить під розумний сумнів наявності у його діях правопорушення.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Мацка В.В. та самого ОСОБА_1 щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності суд твердження сторони захисту оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 11.04.2024 року.

Суддя Д.В. Вороненко