Справа № 331/1144/24
Провадження № 3/331/580/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №904602 від 14.02.2024 року, що надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ВАВ №904602 від 14.02.2024 року 08.02.2024 року о 20-00 годин гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме: у бік останньої висловлював образи з використанням нецензурної лайки.

Відносно ОСОБА_1 14.02.2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав. Вказав, що вони із матір`ю проживають у різних кімнатах у гуртожитку блочного типу. Одна із кімнат приватизована ним та матір`ю, а іншу його матір купила. Його матір не поважає його особистого простору, зрізала замок із його кімнати, щоб мати можливість заходити тоді, коли вважає за необхідне. У той день вона зайшла у кімнату без стуку, він лежав у ліжку із дівчиною, тому міг облаяти матір нецензурною лайкою. Однак такі дії були не пов`язані із насильством психологічного характеру, а були лише реакцією на дії матері.

Також у судовому засіданні опитана потерпіла ОСОБА_2 , яка вказала, що дійсно, вони проживають із сином у гуртожитку, вона до цього часу за ним доглядає, готує йому їжу, тому просить узгоджувати із нею його життя. Вважає, що має право заходити до кімнати сина, коли бажає, також вважає, що має право вимагати дотримання певної обстановки у кімнаті сина, однак він не повинен підвизувати на неї голос.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП містить посилання на обов`язкову наявність наслідків: «внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого». Однак посилання на наслідки протокол не містить.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене свідчить, що виклад адміністративного правопорушення, зазначений у протоколі не відповідає складу, передбаченому статтею, за якою кваліфіковані дії особи.

Крім того, надаючи оцінку доданим до протоколу письмовим доказам, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Конфліктне зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, а конфлікт не є домашнім насильством.

Судом в судовому засіданні був досліджений протокол, складений відносно ОСОБА_3 , однак попри наявність протоколу, матеріали справи не містять належних та об`єктивних доказів вини особи, щодо якої він був складений.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 між ними сталась сварка у зв`язку із взаємними претензіями. Факт насильства одного члена сім`ї щодо іншого матеріалами справи не підтверджений.

Тобто факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 , не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.М. Кольц