Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/4399/23

Провадження № 33/4815/27/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Ковальчука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Ковальчука А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року адміністративні провадження № 3/570/2463/2023 та № 3/570/2462/2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280561 від 08.08.2023 року слідує, що 08 серпня 2023 року о 20 годині 00 хвилин в с. Зоря Рівненського району Рівненської області по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Audi А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився, що було зафіксовано на відеокамеру, чим вчинив правопорушення повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.2 ст.130 КУпАП.

В ході судового розгляду вищевказаного протоколу в суді першої інстанції з врахуванням того, що ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року, місцевий суд перекваліфікував дії останнього з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП вказавши, що на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення (08.08.2023 року) було відсутнє повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280562 від 08.08.2023 року слідує, що 08 серпня 2023 року о 20 годині 00 хвилин в с. Зоря Рівненського району Рівненської області по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки Audi А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на електроопору та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.10-а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Ковальчук А.О. в інтересах ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Доводить, що у працівників поліції не було підстав для того, щоб пропонувати пройти будь-який огляд ОСОБА_1 і усі подальші дії працівників поліції є незаконними, а відповідно постанова суду першої інстанції також є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що до суду першої інстанції направлено протокол за ч.2 ст.130 КУПАП, проте місцевий суд без будь-яких на те законних підстав перекваліфікував ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова суду винесена 26 жовтня 2023 року (а.с.58).

З апеляційної скарги вбачається, що з тексом оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_2 ознайомився в ЄДРСР лише 14 листопада 2023 (а.с.49).

Апеляційна скарга подана 16.11.2023 року (а.с.82).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Ковальчука А.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.6), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.08.2023 року (а.с.7), відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився (ухилявся) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі (файл 211558, час 00:01).

Під час апеляційного розгляду був допитаний свідок ОСОБА_3 , який зазначив, що 08 серпня 2023 року біля 20 год. до нього зателефонувала його неповнолітня дочка і сказала, що в АДРЕСА_1 невідомий чоловік, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в грубій формі пропонує їй з подругами сісти в його автомобіль, а після відмови різко прискорився і здійснив наїзд на електроопору. Вказав, що коли він наздогнав вказаний автомобіль, то побачив, що за кермом знаходився ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводив, намагався завести автомобіль. ОСОБА_3 забрав в ОСОБА_1 ключі від автомобіля та затримав його до приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_4 в апеляційному суді зазначив, що працює електриком, 08 серпня 2023 року, коли він перебував на чергуванні, надійшла заявка по факту ушкодження електроопори. Вказав, що він був свідком того як працівники поліції зачитували ОСОБА_1 його права та пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та з показами свідків, допитаними у ході апеляційного розгляду справи і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд без будь-яких на те законних підстав перекваліфікував ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, дійсно у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даній справі встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке відповідальність регламентована ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно й особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому, враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.1 КУпАП, крім іншого, є і запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, слід дійти висновку, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в протоколі, однак лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

З позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 в справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.

За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призвела до пом`якшення відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку про правильність такої перекваліфікації та вважає доведеним, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 36, 38 КУпАП в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Ковальчуку А.О. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович