ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 Справа №607/9342/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні питання пов`язане з виконанням постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2017року у справі 607/9342/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2017року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, який є безпосереднім об`єктом порушення, а саме 84080,56 грн. з конфіскацією у власність держави вантажного автомобіля Renault Master 150dCi, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 . Зазначено, що у разі неможливості конфіскації у власність держави вантажного автомобіля Renault Master 150dCi, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його компенсаційну вартість 84080,56 грн.

13.03.2024 представником Тернопільської митниці подано суду заяву про поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2017 року у справі № 607/9342/17 щодо стягнення компенсаційної вартості автомобіля у розмірі 84 080,56 грн., зазначаючи, що 11.03.2024 Тернопільській митниці листом № 48035 Тернопільський відділ ДВС Тернопільської області ЗМУМЮ України повернув виконавчий документ та повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.02.2023 у зв`язку із скасуванням судом постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.08.2022 у справі № 607/19608/21.

Водночас представник вважає, що митницею пред`явлено повторно виконавчий документ у межах трьохмісячного строку з дня його повернення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до ч. 1ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців.

Загальними положеннями КУпАП не передбачено поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання постанов. Водночас відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Зважаючи на ці положення закону, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.08.2022 у справі № 607/19608/21 визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 березня 2020 р. №61606503 винесену головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гайда А.Б. на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 р. у справі №607/9342/17, про стягнення з ОСОБА_1 компенсаційної вартості автомобіля у розмірі 84080,56 грн в дохід держави.

Зазначеним рішенням суду встановлено «10 листопада 2017 р. державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №55132610 про стягнення з мене, ОСОБА_1 , компенсаційної вартості автомобіля у розмірі 84080,56 грн в дохід держави.

27 березня 2019 р. державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №55132610 про стягнення з мене, ОСОБА_1 , компенсаційної вартості автомобіля у розмірі 84080,56 грн в дохід держави, послуговуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII (виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Частина четверта та п`ята статті 12 Закону №1404-VIII унормували питання «переривання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання» та «встановлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання».

Зокрема, в контексті спірної ситуації, строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються у випадку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Разом з тим, прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, що передбачені статтею 12 Закону №1404-VIII.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.5 ст.12).

Таким чином, прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документу стягувача з указаних підстав є юридичним фактом, який започаткував перебіг нового строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Повертаючись до змісту частини першої статті 12 Закону №1404-VIII, що встановив тримісячний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справах в яких стягувачем виступає держава або державний орган та приписів статті 26 Закону №1404-VIII, зміст якої свідчить про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження виноситься, не пізніше наступного дня після надходження до нього виконавчого документу, необхідно зробити висновок, що після прийняття рішення повернення виконавчого документу стягувачу встановлюється новий, тримісячний строк, для повторного пред`явлення виконавчого документу для виконання. Цей строк є преклюзивним (присічним) зі спливом якого припиняється право на пред`явлення виконавчого документу для виконання. Позаяк, діяльність державного виконавця ґрунтується на приписах закону, то прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження здійснюється за виключним переліком для цього підстав (ч.1 ст.26) та у межах чітко встановлених строків (ч.1 ст.12, ч.5 ст.26). При цьому, пропуск визначених статтею 12 Закону №1404-VIII строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є підставою для прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII).

Отже, після прийняття державним виконавцем 27 березня 2019 р. рішення про повернення виконавчого документу стягувачу (постанова старшого державного виконавця ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 27 березня 2019 р. №5513610), з 28 березня 2019 р. розпочався перебіг тримісячного строку пред`явлення виконавчого документу для виконання (ч.5 ст.12, ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII). Останнім днем строку, який визначався місяцями (ч.3 ст.254 ЦК) припадав на 28 червня 2019 р., який в силу приписів статті 73 Кодексу законів про працю України є святковим днем. Відтак, останнім днем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є перший за ним робочий день, тобто 01 липня 2019 р., оскільки 29 та 30 червня 2019 р. є вихідними (ч.5 ст.254 ЦК). Позаяк, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження виноситься не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документу (ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII), то крайнім днем строку для прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження, визначалось 02 липня 2019 р.

23 березня 2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61606503 про стягнення з позивача компенсаційної вартості автомобіля в розмірі 84080 (вісімдесят чотири тисячі) грн 56 копійок.

Вказане свідчить про порушення державним виконавцем приписів частини першої та п`ятої статті 12, частини п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII, та обумовлює прийняття суб`єктом владних повноважень необґрунтованого рішення з порушень встановленого строку для його прийняття, не у спосіб і в не порядку, що передбачені законом.»

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Разом з цим, із змісту заяви про поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2017 року у справі № 607/9342/17, вбачається, що представник Тернопільської митниці фактично не згоден із повідомленням Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області ЗМУМЮ України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, проте правом оскарження вказаного повідомлення не скористався в передбачений законом порядок, встановлений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, представник вважає, що митницею пред`явлено повторно виконавчий документ у межах трьохмісячного строку з дня його повернення, однак просить поновити строк для повторного пред`явлення виконавчого документа, при цьому ж не вказує причин поважності пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання і не надає доказів в обґрунтування заявлених вимог, а тому, прихожу до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 483 ч.1, 487, 527-529, МК України, статтями 303, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Тернопільської митниці про поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2017 року у справі № 607/9342/17 - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Cуддя В. М. Братасюк