Справа № 183/1018/24
№ 3/183/1250/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, що надійшли з Державної податкової служби України ГУ ДПС у Луганській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, голова ліквідаційної комісії ПЕРВИННОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ЛУГАНСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ ІМЕНІ Е.О. ДІДОРЕНКА (ОНОВЛЕНА), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2024 року встановлено що правопорушення вчинено за адресою: АДРЕСА_3 , п. 46.2 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 49.1, 49.2, 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині неподання платником податків до контролюючого органу Звітів про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2018 рік, 2019 рік та несвоєчасного подання Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 1631 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, але надала заперечення, в яких зазначила, що не погоджується із притягненням її до адміністративної, відповідальності за вищевказані порушення та зазначила наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1631 КУпАП відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає, зокрема, у разі порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, визначені пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, подають звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та річну фінансову звітність, (п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України).

Пунктом 48.1 ст.48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Керуючись п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Платники податку на прибуток підприємств, які оподатковуються за ставкою нуль відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення цього Кодексу», подають контролюючим органам декларації (розрахунки) з податку на прибуток підприємств за спрощеною формою у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 38 Кодексу про адміністративні правопорушення встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи вимоги ст. 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на триваючі правопорушення та правопорушення, що мають разовий характер. Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. За цих обставин не може бути розпочато провадження е справі, а розпочате підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення.

Також зазначаємо, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Крім того, визначення поняття «триваюче правопорушення» знаходило своє відображення у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 N 1101/ Н/99-99-15-04-01-14. Так, зокрема, Міндоходів України було зазначено, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, у разі виявлення наступних проступків: відсутності обліку доходів і витрат, для яких встановлена обов`язкова форма обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, і встановити які можна лише в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

До адміністративних правопорушень, що мають разовий характер, належать такі проступки: неподання декларації або звіту, несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів у бюджети і державні цільові фонди тощо. День вчинення правопорушення - це, наприклад, порушення граничного дня подання декларації про доходи до податкового органу, порушення граничного терміну подання платіжних документів до установ банків, щодо сплати податків, зборів тощо.

Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладено у термін не пізніше ніж через два (три) місяці з дня вчинення правопорушення. При вирішенні питання про віднесення адміністративного правопорушення до категорії триваючого правопорушення або правопорушення, що носять разовий характер, необхідно враховувати суть порушення.

На її думку, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення №2/12- 32-07-04-02 від 24 січня 2024 року порушення, а саме: не подання платником податків до контролюючого органу Звітів про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2018, 2019 рік та несвоєчасного подання Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік - мають разовий характер, а не триваючий. Адже Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2018 рік повинен був бути поданий до 01.03.2019; Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2019 рік повинен був бути поданий до 02.03.2020. Тобто ГУ ДПС у Луганській області керуючись своїм базами даних, такими як, інформаційно-аналітична система «Податковий блок» чи «Архів електронної звітності» була обізнана щодо неподання вказаної звітності, проте своєчасно не вживало жодних заходів щодо притягнення бухгалтера чи голову Первинної профспілкової організації Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка до фінансової та/або адміністративної відповідальності. І тільки після проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вирішило скласти протокол про адміністративне правопорушення. Що явно порушує вимоги ст. 38 КУпАП, якою чітко встановлено, що стягнення може бути накладено, не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Але триваючими вони ніяк не можуть бути, адже мають чіткі межі початку - граничний день подання декларації. В нашому випадку, строки подання обумовлені п.49.18 ПК України. Таким чином, день вчинення правопорушення - це порушення граничного дня подання звіту.

Більше того, як зазначається у акті перевірки №36/12-32-07-04-02/42305394 від 24.01.2024 року, у відповідності до наданих пояснень (лист №100/6/ЕКП від 17.01.2024) при неподанні Звітів про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2018 рік, 2019 рік керувались роз`ясненнями, наданими у статті «Профсоюз як неприбуткова організація». Податки та бухгалтерський облік. №26. Березень 2017 року, де зазначено, що якщо не порушено вимоги ст.133.4 ПК України, то звіт можна не подавати. Проте, працівниками ГУ ДПС у Луганській області, які проводили документальну перевірку не взято до уваги вказане твердження, та більше того, жодним чином не спростовано у акті перевірки.

Восени 2018 року їй була надана особиста консультація посадовою особою відділу адміністрування податку на прибуток, неприбуткових установ на організацій управління оподаткування юридичних осіб контролюючого органу - ОСОБА_2 , у якій вона, так само, завірила її в необхідності подання звітів про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації виключно в разі порушення ст.133.4 ПК України.

Щодо несвоєчасного подання Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік, який був поданий у квітні 2022 року, то тут, тим більше, порушено ГУ ДПС у Луганській області строки накладання на неї адміністративного стягнення за несвоєчасне подання звіту, що явно перевищує строки стягнення (три місяці).

Окрім цього, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, прошу суд врахувати норми ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи наведене, а також, що ОСОБА_1 , не перебувала у трудових відносинах з Первинною профспілковою організацією Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка, а обов`язки її голови виконувала на громадських засадах, як голова ліквідаційної комісії, а також те, що вчинене мною правопорушення не завдало будь-якої значної шкоди іншим особам, державному або громадському порядку і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, вважаю можливим, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Адже застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного просить суд розгляд справи провести без її участі та закрити провадження по адміністративній справі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також надані до нього матеріали, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Аналізуючи вищевикладене, суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. А саме: відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відомо про складання Акту перевірки; також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з ПЕРВИННОЮ ПРОФСПІЛКОВОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ ЛУГАНСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВНУТРІШНІХ СПРАВ ІМЕНІ Е.О. ДІДОРЕНКА (ОНОВЛЕНА) та не долучена її посадова інструкція в якій зазначені її дії щодо подання звітів про використанні доходів (прибутків), що не допустимо для розгляду справи. Тому є усі підстави вважати протокол про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Крохмалюк