Номер провадження: 33/813/888/24
Номер справи місцевого суду: 495/341/24
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н. Д.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Клименко Станіслав Юрійович,

на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308770 від 08.01.2024 року 02.12.2023 року під час перебування у прикордонному наряді «Перевірка документів» в пункті пропуску через ДКУ «Паланка - Маяки - Удобне» сержант ОСОБА_1 , здійснила оформлення громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виїзд з України без відпрацювання доручення уповноваженого державного органу, а саме під час внесення інформації до БД «Відомості про осіб, які перетнули ДКУ» відбулось спрацювання Бази даних 1.3 «Відомості, про втрачені викрадені та оголошені недійними паспортні документи», щодо вилучення паспортного документу гр. України ОСОБА_2 , попри це сержант ОСОБА_1 , згідно алгоритму дій доповідь старшому прикордонних нарядів в пункті пропуску через ДКУ не здійснила та паспортний документ не вилучила, чим порушила вимоги п. 20 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом МВС України від 19.10.2015 року № 1261: п. 6 Розділу ІІ Наказу МВС від 23.06.2017 року № 535 «Про затвердження порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через ДКУ та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану території України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядку взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення»: п. 73 Постанови КМУ від 25.04.2018 року № 322 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» та статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Адвокат Клименко С.Ю., діючий в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними та матеріалами, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУПАП. Наявний в матеріалах справи зазначений протокол не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП та оформлений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема, не розкрито суть адміністративного правопорушення.

Вважає, що у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, у справі відсутні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, що проводилось в режимі відеоконференції, захисник ОСОБА_1 адвокат Клименко С.Ю. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Відповідно до ст. 285 ч. 1, 2 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Матеріали справи свідчать, що копію прийнятої у справі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП захисник отримав 22 лютого 2024 року, апеляційна скарга подана 04 березня 2024 року.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Клименко С.Ю., строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року з метою доступу до правосуддя.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вимогами статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії групи прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону і відповідно перебуває на військовій службі в Державній прикордонній службі України, а отже така особа є суб`єктом адміністративної відповідальності.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, остання обґрунтована тим, що ОСОБА_1 були порушені правила несення прикордонної служби, адже вона під час спрацювання Бази даних 1.3 «Відомості, про втрачені викрадені та оголошені недійними паспортні документи» не доповіла старшому прикордонних нарядів про виявлення зазначеної особи та не передала її паспортний документ старшому прикордонних нарядів, а всупереч Інструкції здійснила пропуск вказаної особи через державний кордон, тобто скоїла адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 доводиться письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308770 від 08.01.2024 року, у якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; висновком службового розслідування по факту пропуску 02.12.2023 громадянки України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3 серії НОМЕР_2 , на яку відбулось спрацювання БД 1.3 «Відомості про втрачені, викрадені та оголошені недійсними паспортні документи» щодо паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ; копією витягу з бази даних ПТК АПК «Гарт 1/П».

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Під час розгляду справи апеляційний суд виходив з наступного.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень ст. 6 Конвенції, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення ( справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа Озтюрк проти Німеччини " рішення від 21.02.1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України » від 08.04.2010 року).

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово був продовжений та триває по сьогоднішній час.

Відповідно до п. 20 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» перевірка документів - прикордонний наряд у складі одного та більше прикордонників, який призначений для перевірки документів у осіб з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, в`їзду та перебування на визначеній території, де Державна прикордонна служба України здійснює прикордонний контроль, інші службові дії з охорони державного кордону, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

У прикордонний наряд призначаються прикордонники, які мають допуск до самостійного несення служби в прикордонному наряді «Перевірка документів».

Під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобов`язаний: перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); здійснювати реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у випадках, передбачених чинним законодавством; виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді; здійснювати перевірку наявності чинних на території України договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортні засоби, які перетинають державний кордон, виявляти підроблені, недійсні страхові поліси; виявляти осіб, яким заборонено в`їзд в Україну або стосовно яких є доручення уповноважених органів державної влади; здійснювати ідентифікацію автомобільних транспортних засобів з метою виявлення серед них викрадених.

Пунктом 6 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2017 року № 535 Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через ДКУ та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану території України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядку взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення встановлено, що у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану України територію чи виїжджає з неї, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «В», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів, при виявленні особи, стосовно якої є доручення з індексом «В»: доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення зазначеної особи; передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або на тимчасово окуповану територію України чи з неї;

2) старший прикордонних нарядів: повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про доручення за індексом «В»; невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру; з`ясовує наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України.

Під час виконання доручення щодо громадянина України організовує здійснення: поглибленої перевірки паспортного та інших документів з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі; додаткового вивчення інших документів; опитування особи з урахуванням аналізу та оцінки ризиків.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням норм чинного законодавства, оскільки в ньому не дотримані вимоги ст. 256 КУпАП, а також не вказано, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , що призвели до порушення правил несення прикордонної служби, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, наявний в матеріалах справи, протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308770 від 08.01.2024 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, та особи-порушника.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП полягає в порушенні правил несення прикордонної служби, а саме ОСОБА_1 були порушені правила несення прикордонної служби, адже вона під час спрацювання Бази даних 1.3 «Відомості, про втрачені викрадені та оголошені недійними паспортні документи» не доповіла старшому прикордонних нарядів про виявлення зазначеної особи та не передала її паспортний документ старшому прикордонних нарядів, а всупереч Інструкції здійснила пропуск вказаної особи через державний кордон.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з остаточним висновком суду.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, накладене на ОСОБА_4 , відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Клименко Станіслав Юрійович, строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Клименко Станіслав Юрійович, залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя