Справа № 541/30/24
Номер провадження3/541/143/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24 грудня 2023 року о 23 год 14 хв. за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Боровичковського, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер, результат 0,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП внаслідок відсутності складу правопорушення. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що у даній справі процедура огляду відбувалася з істотними порушеннями встановленого порядку. Він працює в критичній інфраструктурі техніком-електриком в ТОВ «Капремонт», особисто обслуговує 11 теплообігрівних котелень і цех по виготовленню твердого палива. В неділю 24 грудня 2023 року орієнтовно о 23 год 00 хв. він виїхав з дому по терміновому виклику на аварійну ситуацію на котельню в с. Хомутець, яка обслуговує школу. Працівники правоохоронних органів свідомо скористалися його необізнаністю та не роз`яснили право на огляд в медичному закладі, чим грубо порушили передбачену законом процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, що тягне за собою визнання огляду недійсним. Інспектором при зупиненні автомобіля не було обґрунтовано підставу зупинки. Крім зазначеного, ОСОБА_1 вважає, що його поїздка була в стані крайньої необхідності для усунення аварійної несправності котельні, тому його дії не є адміністративним правопорушенням. Навіть за умови наявності у даній ситуації порушення (показник 0,36 проміле при нормі 0,2 проміле, відповідає природньому рівню алкоголю в крові (0,3 проміле), і перевищення якого (0,14 проміле) дорівнює 60 мл пива), це ймовірне порушення є малозначним, а тому є підстави застосування ст. 22 КУпАП із звільненням від адміністративної відповідальності та усним зауваженням. ОСОБА_1 також просив урахувати, що в сім`ї працює лише він, без автомобіля він не зможе виконувати свої трудові обов`язки. Позбавлення його права керування позбавить можливості працювати і утримувати належно свою сім`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вживав алкогольні напої, вживав лише безалкогольне пиво близько 21 год 00 хв. в кількості 2 банки, про що повідомляв інспектору патрульної поліції. Зазначив, що обслуговує котельні, був терміновий виклик із с. Хомутець і він вимушений був їхати, при цьому правил не порушував. Підставою для зупинення стала перевірка документів, які він пред`явив, претензій не було. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Зазначив, що працівники поліції зобов`язані роз`яснити право на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, чого зроблено не було. ОСОБА_1 пояснив, що його поїздка була викликана крайньою необхідністю. Зазначив, що вчинене правопорушення є малозначним, оскільки результат тесту на алкоголь склав 0,40 проміле, що з урахуванням похибки лише на 0,14 проміле вище норми. Пояснив, що працює в критичній інфраструктурі і йому потрібен автомобіль, тому просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 628654 від 24 грудня 2022 року; роздруківкою тесту № 237, зробленого за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 7510», прилад ARLM 0377, результат якого склав 0,40 проміле; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що огляд проводився за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 7510», прилад ARLM 0377, результат огляду позитивний 0,40 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, ОСОБА_1 24 грудня 2023 року о 23 год 14 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер; результат 0,40 проміле.

Вказаний протокол за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі всі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та особи правопорушника.

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на алкоголь від 24 грудня 2023 року за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера «Drager Alcotest 7510» результат становить 0,40 %.

В матеріалах справи також наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; результат позитивний 0,40 проміле. Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 без зауважень, останній в акті зазначив, що з результатом огляду на стан сп`яніння згоден.

Згідно п.п. 3, 6, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Пунктом 7 Розділу І вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Суддя не погоджується з твердженням ОСОБА_1 , що інспектори поліції грубо порушили процедуру огляду, а саме при відсутності його згоди з результатами огляду на місці не роз`яснили і не запропонували пройти огляд в медичному закладі.

Зазначене не відповідає дійсності та спростовується матеріалами адміністративної справи. Як видно з дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій, які сталися 24 грудня 2023 року, ОСОБА_1 не заперечував проти проведення поліцейськими його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, та не висловлював своїх заперечень стосовно показання результатів огляду, не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я як під час проходження огляду, так і під час складання протоколу. Свою згоду з результатами огляду водій висловив у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, у разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 міг самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, але ним цього не було зроблено.

Твердження ОСОБА_1 про те, що інспектори зупинили автомобіль та вимагали документи і проведення огляду без жодних на те законних підстав сприймається суддею як спроба уникнути відповідальності з формальних підстав, оскільки це твердження не спростовує факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо думки ОСОБА_1 про те, що результати його огляду знаходяться в межах похибки, передбаченої для алкотестера Drager, суддя зазначає наступне. Згідно загальнодоступним відомостям у мережі Іnternet алкотестер Drager Alcotest 7510 є приладом для визначення кількості алкоголю у крові шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі та має програмне технічне забезпечення для застосування коефіцієнтів перерахунку співвідношення етанолу у видихуваному повітрі та у літрі крові, яке визначається у промілях. Похибка вимірювання у алкотестера Drager Alcotest 7510 становить від ± 0,2 проміле до ±0,04 проміле (за різними джерелами).

Тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 7510» проводилось о 23 год 36 хв. при температурі + 10 градусів з результатом 0,40 проміле. Вказане тестування проводилось в межах температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу. Результат тесту з урахуванням найбільшої похибки може варіюватися від 0,36 проміле до 0,40 проміле, що у будь-якому випадку перевищує допустиму норму алкоголю в крові.

У ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю у крові 0,2 проміле.

За такого доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що скоєне ним порушення є очевидно малозначним, а тому є підстави застосування ст. 22 КУпАП із звільненням від адміністративної відповідальності та застосування усного зауваження, оцінюється суддею критично. Так, відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Разом з тим, відповідно до примітки до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, ст. 130 цього Кодексу, а тому не можуть бути застосовані у даній справі стосовно ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 , що його вимушена поїздка 24 грудня 2023 року орієнтовно о 23 год 00 хв. була вчинена в стані крайньої необхідності для усунення аварійної несправності котельні в с. Хомутець також сприймається суддею як спробу уникнути відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставим небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваиим законом інтересам.

При вчиненні адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності особа звільняється від відповідальності, а такі дії не розглядаються як правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду від 21.12.2018 №686/5225/17).

Проте, ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження того, що у вказаний в протоколі час він керував транспортним засобом саме в стані крайньої необхідності.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що наявні матеріалах справи докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 . Працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки в правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши доводи ОСОБА_1 , вислухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 130, 213, 221, 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Вірченко