Провадження № 33/824/1361/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дивака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дивака В.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24 жовтня 2023 року о 09 год. 48 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. ( НОМЕР_1 , та рухався на вул. Святошинська, 34 а, у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисник просить суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів зазначив, що долучений до матеріалів справи відеозапис складається з 4 епізодів нерівної тривалості, що є порушенням принципу безперервності відеозапису. Зазначив, що ОСОБА_1 добровільно пройшов тестування на алкоголь, за результатами якого встановлено, що в організмі алкоголю не виявлено. Вважає, що позиція суду першої інстанції, що ОСОБА_1 притягається саме за відмову від проходження тестування на алкогольне сп`яніння, а тому суд не має встановлювати факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, не відповідає Європейській конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.10.2023 серії ААД №723302, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, суд вважає безпідставними доводи захисника про відсутність на відеозаписі у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому доводи апеляційної скарги в частині того, що долучений відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є недопустимим доказом також є необгрунтованими.

Також, суд не приймає до уваги доводи захисника щодо неналежності протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу через відсутність 2-х свідків під час його складання, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства та матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. За змістом п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 грудня 2008 р. № 1103 з наступними змінами, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, наявність 2 свідків під час проведення огляду та під час складання протоколу за відмову від проходження огляду не є обов`язковою.

Суд також вважає безпідставними доводи захисника про те, що направлення на проходження огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, оскільки, як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Так, аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги в частині не перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що стверджується довідками клініки «Медіком» та клінічної лабораторії «Діла» суд до уваги не приймає, оскільки як зазначено вище, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є діями, які самі по собі утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не має правового значення та обставина, перебувала чи не перебувала ця особа у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Дивака В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька