ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4526/23 Головуючий суддя І інстанції Афанасьєв В. О.
Провадження № 33/818/172/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

захисника - Браташ Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Браташ Ю.П. на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 06 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою встановлено, що 22.05.2023 об 00-35 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault DVSTEK», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв Харкова, 191 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» та у закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», відмовився.

Крім того, 22.05.2023 об 00-35 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault DVSTEK», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв Харкова, 191 в м. Харкові, будучі позбавленим права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6436164 від 21.01.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, та закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає про те, що суд першої інстанції провів судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем і не отримував повістки, про наявність постанови не знав.

Захисник отримав копію постанови 28 вересня 2023 року, перебіг строку завершувався 08.10.2023 року року, який був вихідним днем, а тому апеляційна скарга була подано 09.10.2023 року, тобто в перший робочій день.

Свої вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відео, яке долучене до матеріалів справи має ознаки монтажу, відео не є безперервним, а отже не може бути належним доказом у справі.

Вважає що у справі немає доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Немає доказів і того, що водієві було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, адже з відео вбачаються обставини, згідно яких направлення на проходження огляду поліцейським було складено вже після складання протоколу.

З відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1

Зупинка транспортного засобу також не зафіксована, більш того така зупинка відбулася без будь яких підстав.

Наголошує на обставинах крайньої необхідності у ОСОБА_1 , оскільки він як військовослужбовець виконував службове завдання і у представників ВСП не виникло до нього жодних запитань.

Апелянт довів поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому належить задовольнити клопотання захисника та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_2 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушень і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протоколи про адміністративне правопорушення (а. с. 1, 18) відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААБ №300407(а. с. 18) працівником поліції зазначено, що 22.05.2023 об 00-35 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault DVSTEK», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв Харкова, 191 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» та у закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААБ №300408 (а.с. 1) зазначено, що 22.05.2023 об 00-35 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault DVSTEK», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв Харкова, 191 в м. Харкові, будучі позбавленим права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6436164 від 21.01.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення в частині саме складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.

Апеляційний суд вважає, що обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

На аркуші 19-20 міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння, а також акт огляду на стан сп`яніння.

Таким чином поліцейський діяв в межах закону.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а. с. 17), чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager», також відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Відмова була чіткою та зрозумілою.

Також з відеозапису не вбачається жодних заперечень водія з приводу того що саме він керував транспортним засобом.

Крім того, поліцейським були роз`яснені всі передбачені законом права, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження будь якого огляду, ціллю якого було з`ясування чи не знаходився водій в стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого чітко вбачаються з відеозапису.

Також належить зазначити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, а саме на транспортному засобі були відсутні номерні знаки, що повністю спростовує як версію про незаконну зупинку ОСОБА_1 , так і версію щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За вказане порушення працівником поліції було винесено постанову на місці порушення.

Відомості про її оскарження матеріали справи не містять.

Не надані такі відомості і ОСОБА_1 та його захисником.

За таких обставин, ОСОБА_1 погодився як з фактом керування транспортним засобом так і з обгрунтованістю і законністю його зупинки.

Окрім іншого, матеріали справи містять відомості про те, що на момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 вже був позбавлений права керування, більш того на нього накладалося стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

В протоколах про адміністративне правопорушення також відсутні будь які заперечення водія, ані щодо дій працівників поліції, ані щодо обставин справи.

Таким чином, протоколи про адміністративні правопорушення та відеозаписи не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо ознак недопустимості відеозапису, який наявний в матеріалах справи не приймаються судом, оскільки відеозапис наявний в матеріалах справи, він відтворюється, є звук, на відео знаходиться водій ОСОБА_1 і працівник поліції.

Вказані обставини ніхто не оспорює, а тому відеозапис приймається судом як доказ.

Що стосується посилання у апеляційній скарзі на наявність в діях водія крайньої необхідності, оскільки він є віськовослужбовцем, то такі доводи жодним чином не підтверджуються.

ОСОБА_1 про такі обставини працівників поліції не повідомив, відповідні відомості, ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду також надані не були.

Дійсно обставини крайньої необхідності мають суттєве значення для визначення наявності відповідного складу адміністративного правопорушення, проте такі обставини мають бути чіткими і зрозумілими та мають підтверджуватись доказами.

Решта доводів захисника апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, апеляційний суд наголошує, ціль накладення будь якого стягнення, полягає у вихованні громадян та у запобіганні вчиненню ними нових правопорушень.

Правила дорожнього руху забезпечують безпеку громадян і їх порушення може призвести до тяжких наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Браташ Ю.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Браташ Ю.П. залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 06 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева