ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9099/23 Головуючий у першій інстанції Іванцова Н.К.
Провадження № 33/819/66/24 Доповідач в апеляційної інстанції Батрак В.В. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Литвиненко Т.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Ковальової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката Ковальової І.В. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

Так, 12.10.2023 р. о 08:40 годині в м. Херсон, вул. Потьомкінська, 98, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, а саме нестійка хода, почервоніння очей, звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, від проходження медичного аналізу на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Не погодившись із вказаною постановою адвокат Ковальова І.В. подала на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, оскільки рахує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП недоведеним.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що будь-яких допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у справі немає, а матеріали провадження містять суперечливі докази.

Крім того, апелянт зазначає про те, що рішення суду ґрунтується на власних переконаннях та матеріалах наданих органами поліції, які здійснювали тиск на ОСОБА_1 та погрожували відібрати автомобіль, якщо він не зазначить про відмову від проходження медичного огляду.

З відеозапису наданого працівниками поліції взагалі не зрозуміло хто присутній на відео, крім того, вказаним записом не підтверджується законність зупинки та не вбачається її причина.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його предстаника на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги вищевказаних законодавчих актів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 115138 від 12.10.2023 року, який без зауважень підписаний ОСОБА_1 , - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 12.10.2023 року за участю ОСОБА_1 ; - іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені в повному обсязі його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на правову допомогу, Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання ОСОБА_1 .

Якість з запису з боді-камери поліцейського є належної якості, такою, яка дає змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджує їх. Згідно цього відеозапису жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 з метою примушення до проходження медичного огляду чи відмови від його проходження, визнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вбачається.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги про те, що рішення суду ґрунтується на власних переконаннях та матеріалах наданих органами поліції, які здійснювали тиск на ОСОБА_1 та погрожували відібрати автомобіль, якщо він не зазначить про відмову від проходження медичного огляду та неналежної якості з боді-камери.

Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі на неправомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та такі права поліцейських, в залежності від ситуації, передбачені ст.31,32,35 Закону України «Про національну поліцію», також з урахуванням того, що м. Херсон, а також сам ОСОБА_1 перебувають на території із спеціальним режимом та в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Також, як вбачається з матеріалів провадження транспортний засіб керований ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з тим, що під час руху на ньому був постійно ввімкнений покажчик повороту, що вводили в оману учасників руху.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження в них відсутні будь-які заперечення чи скарги ОСОБА_1 з причин неправомірності зупинки керованого ним транспортного засобу.

З пояснень наданих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, вбачається, що склавши на нього відповідний адміністративний протокол співробітниками поліції відносно нього фактично були вчинені неправомірні дії. Однак, стверджуючи зазначене, ОСОБА_1 до правоохоронних органів на неправомірні дії не звертався.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого і ступінь вини ОСОБА_1 та вірно зроблено висновок про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальової Ірини Василівни, залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. З позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК