ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лемішка Ю.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496, 20 гривень.

За постановою судді, 23.08.2021 року о 22 год. 20 хв. в м. Харкові, вул. Сидора Ковпака, буд. 263, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus CT 200 h» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6820, результат огляду 0,82 проміле, тест № 1242.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Лемішко Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про порушення співробітниками поліції методики медичного освідчення ОСОБА_1 проведеного з допомогою газоаналізатора DRAGER Alkotest 6820 ARNF 0024 на місці зупинки.

Так, під час огляду ОСОБА_1 співробітник поліції самостійно, без демонстрації йому цілісності упаковки одноразового мундштука вилучив його з поліетиленового контейнеру та встановив у прилад.

Вказує, що до включення відеозапису ОСОБА_1 менше ніж за 20 хвилин до 22 години 36 хвилин ( час освідчення згідно роздруківки принтера DRAGER Alkotest 6820) пив харчовий продукт - квас.

Зауважує, що на місці зупинки ОСОБА_1 заявляв, що не згоден з результатами медичного освідчення проведеного з допомогою газоаналізатора DRAGER Alkotest 6820 на місці зупинки, та наполягав на медичному освідченні у відповідному закладі охорони здоров`я, що проігноровано працівниками поліції.

Зазначає, що долучений до протоколу в якості доказу відеозапис не відображає виконання поліцейськими пунктів п.3.4.6. та 3.5.3 Інструкції користування газоаналізатора DRAGER Alkotest 6820, та не має ознак безперервності, що, на переконання апелянта, не дозволяє встановити всі пояснення як співробітників поліції, так і ОСОБА_1 на місці події.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час, дату й місце апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надсилали. За таких обставин вважаю за можливе апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, порушено вищезазначені вимоги закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень п.2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №127786 від 23 серпня 2021 року, зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем «Lexus CT 200 h» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в алкогольному сп`янінні. Вказано, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6820, результат огляду 0,82 проміле, тест № 1242.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 та в графу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» внесено запис про незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду за допомогою Alcotest Drager.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest Drager 6820 ОСОБА_1 вказав про незгоду з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду позитивний, склав 0,82 проміле, в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами проведеного огляду.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру огляд осіб, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, такі підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, згідно пунктів 3, 6, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, пунктом 7 Розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, тому огляд проведений за відсутності співробітника патрульної поліції не може мати доказового значення.

Таким чином, висновки судді викладені у постанові про те, що ОСОБА_1 не був позбавлений права у разі незгоди з результатами огляду проведеного за допомогою Alcotest Drager самостійно звернутися до медичної установи для проведення повторного огляду не узгоджуються з положеннями Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Всупереч вимог статті 266 КУпАП, а також положень згаданих вище Інструкції та Порядку, (відповідно до яких водій транспортного засобу, який висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я) поліцейський не доставив ОСОБА_1 до медичного закладу, тим самим не забезпечив дотримання процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з його незгодою з результатами огляду, проведеного поліцейським. При цьому наявне в матеріалах справи оформлене направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не позбавляє обов`язку працівників поліції забезпечити доставку такої особи до найближчого закладу охорони здоров`я для його проведення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апеляційним судом встановлено порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому і протокол про адміністративне правопорушення, і результати огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Отже, поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку щодо необхідності проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я у разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів з подальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, він вважається недійсним.

Таким чином, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лемішка Ю.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2022 року скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко