Справа № 183/253/24
№ 3/183/740/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого бурильником в «Нафто-ГАЗ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

22 грудня 2023 року о 16 годині 05 хвилин на автошляху «Харків-Сімферополь», 147 км., Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2102», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду у медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на відеозапис.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, при цьому на адресу суду надійшло клопотання від захисника Кузьміна Є.О. про закриття справи, яке мотивоване тим, що матеріали справи, поза розумним сумнівом, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні 22.12.2023 року правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, з долученого до справи відеозапису вбачається, що поліцейські підійшли до автомобіля, який знаходився у нерухомому стані та в якому навіть не перебував ОСОБА_1 . Також під час спілкування з поліцейськими він заперечував, що керував автомобілем.

Разом з тим, складаючи матеріали адміністративного провадження, поліцейські не приєднали до матеріалів справи належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 за обставин, відповідно до яких відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дійсно керував транспортним засобом (відео-фіксацію чи показання свідків про факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 )

За змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом. Під час дослідження наявного в матеріалах справи відеозапису подій, що мали місце 22.12.2023 року за участі ОСОБА_1 , захисником встановлено, що матеріали справи не містять доказів належної відео-фіксації технічними засоби або показань свідка (свідків) факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що є обов`язковою умовою для висування поліцейським вимоги особі пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Суду надано відео, з якого вбачається лише відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак при цьому жодним чином не зафіксовано факт керування транспортним засобом цією особою, враховуючи вищевказане просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи не невизнання своєї вини, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення, разом з відеозаписом до нього; рапорту інспектора поліції, відповідно до якого 22.12.2023 року о 16.05 годині на автошляху «Харків-Сімферополь», 147 км., Новомосковського району Дніпропетровської області, був зупинений автомобіль «ВАЗ-2102», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду у медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на відеозапис; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 , був направлений на огляд до КП ОМПЦЛЗ «ДОР».

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо невизнання ОСОБА_1 , своєї вини, суд дійшов наступних висновків.

Матеріали справи містять відеозапис з відео файлами, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Зокрема, на відео зафіксовано, як поліцейський в присутності ОСОБА_1 , говорить та питає у останнього, «я вважаю, що у вас є ознаки наркотичного сп`яніння, я вам пропоную пройти огляд в медичному закладі, ви будете проходити?», на, що останній говорить «ні, я відмовляюся, я запізнююся додому, я з іншої області» (01:09 хвилини відеозапису № 1), на питання поліцейського: «чи будете ви підписувати протокол, писати пояснення?», останній говорить: «я відмовляюся від усього, мені потрібно їхати, ну будь-ласка, давайте скоріше» (02:05, 02:14 хвилини відеозапису № 1).

Таким чином, в переглянутому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 говорить працівникам поліції про те, що він відмовляється від усього (02:05, хвилини відеозапису № 1), йому потрібно їхати, давайте скоріше (02:14, хвилини відеозапису № 1).

Тобто, факт того, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, в медичному закладі ним не заперечувався.

Водночас, ОСОБА_1 та його захисник заперечували факт керування вказаним автомобілем.

Оцінюючи таку позицію ОСОБА_1 , суд зауважує на наступному.

Суд приймає до уваги той факт, що сам момент зупинки транспортного засобу на відео не зафіксований.

Однак, згідно з рапортом інспектора поліції Льовочкіна Р.В. 22.12.2023 року о 16.05 годині на автошляху «Харків-Сімферополь», 147 км., Новомосковського району Дніпропетровської області, був зупинений автомобіль «ВАЗ-2102», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду у медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на відеозапис.

Обставини, викладені в рапорті повністю підтверджуються відеозаписом, долученим до протоколу, на якому ОСОБА_1 на місці події 22.12.2023 року факт того, що саме він був за кермом і їхав додому не заперечував.

Про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 почав говорити тоді, коли працівники поліції повідомили йому про наслідки такого керування, а саме той факт, що його буде відсторонено від керування.

За таких обставин, таку позицію ОСОБА_1 суд сприймає, як версію захисту з метою уникнення покарання за вичинене правопорушення.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем, не підтверджуються жодними доказами і суперечать іншим обставинам, які встановлені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що факт невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не спростовує висновків суду, викладених вище.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк