Код суду 233 № 233/6441/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., за участю: секретаря Чернецької А.С., захисника Дона О.В., розглянув адміністративний матеріал, який надійшов із ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст.ст.10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року о 09 годині 25 хвилин у м. Костянтинівка, по вул. 13-ти Розстріляних, буд. 27 керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від продуття газоаналізатора ALCOTEST DRAGER та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків. Від керування усунутий. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

В судове засідання 09.04.2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, однак попередньо на електронну пошту суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Дона О.В. надійшло клопотання, у якому він просить долучити до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні:

Захисник Дідковського В.В. - адвокат Дон ОВ.:

надав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження та просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що наданий до суду відеозапис фіксації не є безперервним, в протоколі не зазначено технічний засіб, на який він здійснений. Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також зазначив, що свідки, які були зазначені в протоколі про адміністративне та допитані в судовому засіданні не підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Вважає, що поліцейськими суттєво порушено вимоги статті 266КУпАП, а тому протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону і відповідно огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважається недійсним.

Свідок (зазначений в протоколі) ОСОБА_2 :

частково підтверджуючи, письмові пояснення, які були відібрані в нього працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пояснив суду, що дійсно 18.10.2023 року був запрошений співробітниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. В його присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки та в медичному закладі від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, проте всіх обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення він не пам`ятає, оскільки з часу складання протоколу пройшло багато часу, під час складання матеріалів працівниками поліції - поспішав.

Свідок (зазначений в протоколі) ОСОБА_3 :

підтверджуючи, письмові пояснення, які були відібрані в неї працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пояснила суду, що дійсно 18.10.2023 року була запрошена співробітниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . В її присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки та в медичному закладі від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення складався в її присутності та вона особисто ставила підпис у заповненому працівниками поліції протоколі на в інших необхідних та доданих до протоколу матеріалах, що стосувалися її свідчень.

Вислухавши пояснення захисника, осіб зазначених в протоколі, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши та переглянувши відеозапис зафіксованої події, дістаю наступних висновків.

Як зазначено в п.27Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За висновками Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого звинувачене у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За практикою Верховного Суду - наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинна бути обґрунтованою, тобто зроблена на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №574529 від 18 жовтня 2023 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст.251КУпАП, є доказом того, що ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року о 09 годині 25 хвилин у м. Костянтинівка, по вул. 13-ти Розстріляних, буд. 27 керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від продуття газоаналізатора ALCOTEST DRAGER та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків. Від керування усунутий. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395(зі змінами та доповненнями, далі Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 - таким правом скористався та в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно зазначив, що «керував автомобілем ВАЗ-21093, номерний знак НОМЕР_1 , від проходження відмовляюсь, так як поспішаю».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63Конституції України та ст.268КУпАП. Також в протоколі зазначено, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Даний протокол підписано також свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесені зміни, зокрема до ст.266КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч.2 ст.266КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч.1 ст.130КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, в їх присутності, водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алко-тестера 6810 відмовився, як і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У суду відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки свідки були ознайомлені з їх правами та обов`язками, попереджені про кримінальну відповідальність, приведені судом до присяги, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі. Їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №574529 від 18 жовтня 2023 року, який є належним та допустимим доказом у справі, та який вони також підписали без жодних застережень. Суд враховує, що з часу складання протоколу до дати безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні пройшов тривалий час, тому свідки можуть не пам`ятати всіх обставин події, яка малі місце 18 жовтня 2023 року.

При цьому суд враховує і те, що не зважаючи на те, що письмові пояснення свідків складені не ними власноручно, в них зазначено, що вони з їх слів записані вірно та ними прочитані. Ці записи зроблені свідками власноручно, що було підтверджено останніми у судовому засіданні.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується, й не тільки поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку в присутності вищезазначених свідків.

Підтверджений матеріалами справи і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як поясненнями останнього, написаними ним власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення так і відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 безпосередньо перед його зупинкою працівниками поліції.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року о 09 год. 25 хв. транспортним засобом підтверджений долученою до матеріалів справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №339782 від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126КУпАП, відомостей, що вказана постанова ОСОБА_1 чи його захисником в установлений строк і порядок оскаржувалася та/або скасована, протягом усього часу розгляду справи суду не надано.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, про що зазначено поліцейським в протоколі.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції, у присутності двох свідків, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівником поліції в присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810 та у встановленому законом порядку у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «що відмовляється, оскільки поспішає». Після чого працівником поліції було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Приймаючи до уваги посилання захисту на те, що документування на відео з бодікамери не є безперервним та про невідповідність відображеного часу на бодікамері поліцейського даним протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак неналежність відеодоказу, суддя зазначає наступне.

Так, дійсно на долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №574529 від 18 жовтня 2023 року відеозаписах на табло з бодікамер вбачається, що їх час не співпадає із зазначеним часом події в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи наданий доказ, на якому ґрунтується інкриміноване правопорушення, суддя вважає необхідним звернути увагу на правові висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Яременко проти України», де зазначено наступне:

«…Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення "Хан проти Сполученого Королівства" і "Аллан проти Сполученого Королівства"). При цьому має бути врахована якість таких доказів і, зокрема те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності…».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При перегляді вказаних відеозаписів, судом встановлено, що досліджені відеозаписи є інформативними і на них зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка, а також відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.

Крім того, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час судового розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і сторона захисту та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме ОСОБА_1 , в той день та час, відповідно до обставин зазначених за фабулою протоколу.

За приписами ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 ст.130КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч.1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно приписів ст.245КУпАП - аналізуючи надані та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши поясненнями осіб, які були допитані, відтворивши та переглянувши відеозаписи, приймаючи та оцінивши перелічені вище докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що подія адміністративного правопорушення мала місце, а провина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення повністю доведена, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та категорична відмова, в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810 та у встановленому законом порядку у медичному закладі.

За вищенаведеним, вважаю, що підстав для звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не вбачається. Позиція захисту та посилання захисника на порушення процедури складання матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, є неспроможними та загалом безпідставними, а тому розцінюються судом як самозахист ОСОБА_1 задля уникнення адміністративної відповідальності, оскільки проаналізував вищезазначені нормативно правові акти та вимоги діючого законодавства, достеменно вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №574529 від 18 жовтня 2023 року складений відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, відповідають вимогам вищенаведених Інструкцій, Порядку та складені у відповідності із нормами передбаченими КУпАП.

Вина водія ОСОБА_1 у порушені п.2.5ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП, відповідно до ч.1 ст.251КУпАП та за приписами ст.252КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД ААД №574529 від 18 жовтня 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 про порушення останнім п.2.5ПДР України, відеозаписами зафіксованої події поліцейськими, а також приведеними до присяги та попередженими про кримінальну відповідальність допитаними в судовому засіданні свідками (зазначеними в протоколі) події, недовіряти поясненням яких жодних підстав не вбачається, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які, повною мірою були дослідженні в судовому засіданні у відповідності до ст. 245КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи дані щодо особи ОСОБА_1 , з метою його виховання, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та враховуючи позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладену у постанові ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно із ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 - визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005001, отримувач - Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, який перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692; отримувач коштів - Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37967785; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.податків);

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя А.В. Орчелота