ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5740/24
провадження № 3/753/2491/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано судді Шаповаловій К.В.

Згідно із протоколом серії ААД № 862533 від 15 березня 2024 року, 6 січня 2024 року об 22:50 год. в місті Києві по пр-ту Григоренка, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом «Bajaj» д.н.з. НОМЕР_1 в залежності від швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

1 квітня 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 2 квітня 2024 року ОСОБА_1 вину свою не визнав, вказав, що перед ДТП він на мотоциклі рухався по головній дорозі, а водій автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 виїжджала із розвороту. На момент зіткнення він рухався з дотримання швидкісного режиму в середній смузі руху по пр-ту Григоренка за автомобілем Volkswagen, водій автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 в цей час рухалась у лівій смузі руху, на яку виїхала з розвороту і після цього здійснила різкий маневр повороту без покажчика повороту у середню смугу руху, в якій рухався він, прямуючи у двір будинку Григоренка, 14. Враховуючи, що такий маневр водія автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 був несподіваним та непередбачуваним, він застосував екстрене гальмування та намагався уникнути удару в її задні праві двері, але все ж зачепив центральну частину її багажника та задній бампер, впав з мотоцикла, який вилетів на ліву смугу руху та покотився боком по асфальту. Зазначив, що водій автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 у пояснення вказала, що відчувши удар відразу зупинилась, проте це не відповідає дійсності, оскільки на фото, які він зробив на місці ДТП та долучив до письмових пояснень, а також на схемі ДТП, складеної працівниками поліції, вбачається, що її автомобіль знаходиться на в`їзді у двір будинку, а не в середній смузі руху по пр-ту Григоренка, де відбулось зіткнення. Також вказав, що не відповідають дійсності твердження водія автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 що дорожнє покриття було слизьким, адже воно було сухим і це зафіксовано як на фото так і на схемі ДТП. Зауважив, що він рухався із допустимою швидкістю руху, просив врахувати, що після приїзду працівників поліції, з урахуванням їх пояснень та розташування транспортних засобі, працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення був складений саме на водія автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому, його у судове засідання, коли розглядався протокол складений відносно водія ОСОБА_2 , не викликали чим позбавили можливості надати свої пояснення. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала наявність вини в своїх діях та у ДТП, вказала, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року її визнано невинною у цьому ДТП та провадження у справі було закрито. Вказала, що 06 січня 2024 року у м. Києві, на проспекті Петра Григоренка, їхала транспортним засобом «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , у своїй смузі руху, швидкість була в межах дозволеного. Надалі, переконалась у дзеркало про відсутність перешкод, впевнилась у безпечності своїх дій та мала намір перестроюватися у праву смугу руху. Коли вже здійснила маневр та вирівняла своє авто, одразу відчула сильний удар ззаду від водія «Bajaj», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_2 переконана, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія мотоциклу «Bajaj», оскільки останній не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, що і призвело до зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол ААД № 862533 від 15 березня 2024 року, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, надані ними у судовому засіданні, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, прихожу наступних висновків.

Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 вказували, що зіткнення відбулось у середній смузі руху. Поряд з цим, як вбачається зі схеми ДТП, автомобіль КІА д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано при в`їзді у двір будинку, тобто навіть не у крайній правій смузі руху, і тим більш не в середній смузі руху, і вказаний автомобіль знаходиться під кутом до проїжджої частини.

При цьому, у письмових поясненнях, які надала водій ОСОБА_2 відразу після ДТП, вона зазначила, що відчувши удар позаду, відразу зупинилась, але розташування на схемі ДТП, складеної працівниками поліції та на фото, долучені ОСОБА_1 до письмових пояснень, не підтверджують такий факт. Крім того, у судовому засіданні 2 квітня 2024 року ОСОБА_2 не заперечувала, що після удару продовжила рух у бік заїзду у двір будинку та пояснила свої дії тим, що ДТП у її житті трапилось вперше, вона не знала як вірно діяти та розгубилась.

Отже, зі складеної схеми ДТП, з огляду на письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та надані ними у судовому засіданні 2 квітня 2024 року, враховуючи розташування транспортних засобів, зафіксовані в тому числі на схемі ДТП, сліди падіння та юзу мотоциклу, не можливо однозначно та беззаперечно переконатись у тому, що ДТП відбулось саме через порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, зокрема п. 13.1. Схема ДТП, складена працівниками поліції, яка долучалась як до протоколу, складеного відносно ОСОБА_2 , так і до протоколу відносно ОСОБА_1 , взагалі не містить позначення місця зіткнення (ані зі слів одного водія, ані зі слів іншого, чи з урахуванням інших даних, які б надали можливість працівникам поліції, які прибули після ДТП на відповідне місце, встановити місце зіткнення транспортних засобів).

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи поза розумним сумнівом не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя К.В. Шаповалова