Справа № 369/2266/24
Провадження № 3/369/2599/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.03.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 732893 від 22 січня 2024 року, складеного на ОСОБА_2 , вбачається, що 22 січня 2024 року о 12:00 год. ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «DAF ТЕ 105XF», днз НОМЕР_1 , по автодорозі М-05 сполучення «Київ Одеса» на 452 км в с. Дачне Біляївського району Одеської області, з встановленим додатковими світловими приладами у кількості 4-х штук з порушенням вимог ДСТУ 3649 п. 6.1.1, порушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕАТ-7716182 від 11 вересня 2023 року.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги пп. «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, був повідомлений у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Поряд з цим, захисник Личик М. М. вважав за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності його довірителя, оскільки його участь в судовому засіданні не є обов`язковою та саме він буде здійснювати захист інтересів ОСОБА_2 .

У судовому засіданні захисник Личик М. М. в інтересах водія ОСОБА_2 просив суд закрити провадження у справі щодо його довірителя, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Мотивувавши своє клопотання тим, що працівниками поліції не зібрано належним чином достатніх доказів на підтвердження винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Крім того, зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення, вказано, що долучається відеозапис ПВР 471528, однак даний відеозапис відсутній у матеріалах справи, тобто не долучений працівниками поліції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи захисника ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251, 252, 280 КУпАП України визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, вислухавши доводи захисника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, серед яких: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732893 від 22 січня 2024 року, довідка про отримання особою посвідчення водія, довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, постанова серії ЕАТ № 7716182 від 11 вересня 2023 року, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_2 , окрім протоколу, УПП в Одеській області, суду не надано.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 732893 від 22 січня 2024 року в графі «свідки чи потерпілі» вказано про наявність відеозапису ПВР 471528, однак працівниками УПП в Одеській області до матеріалів справи не долучено вищевказаного відеозапису.

Разом з тим, матеріали справи не містять письмових пояснень свідків, які б могли підтвердити обставини вчиненого правопорушення водієм ОСОБА_2 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження безпосереднього порушення водієм ОСОБА_2 ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає обґрунтовані підстави вважати про недоведеність матеріалами справи події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, що вказує на відсутність в діянні ОСОБА_2 , події та складу цього адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись, ст. 121 ч. 1, 4, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732893 від 22 січня 2024 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак