Провадження № 33/824/1266/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.11.2023 року о 14:00 год. за адресою: просп. Правди, 94, м. Київ, керував транспортним засобом ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

У апеляційній скарзі захисника Сіренка М.Ю. вказано, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід в розгляді цієї справи, не надав правову оцінку наявним доказам, не врахував доводи сторони захисту та розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до винесення незаконного рішення. Жодних ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі, у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено/перевірено не було. З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції провокують та схиляють ОСОБА_1 до вчинення правопорушення, пропонуючи відмовитися від проходження огляду, а тому останній вважав, що в його діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. За таких обставин у справі відсутні докази, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та мав ознаки наркотичного сп`яніння, які давали для цього підстави. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 з метою ухилення від огляду, тобто не повністю розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначив, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відтак просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник вдруге не прибули до суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. направив клопотання про відкладення розгляду справи, однак до вказаного клопотання не долучено доказів, які б підтверджували поважність причин повторної неявки захисника до суду.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість шкіри обличчя.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння спростовуються матеріалами справи. Так в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість шкіри обличчя. Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ними було проведено на місці тест на реакцію зіниць очей на світло та повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння із зазначенням яких саме. Відтак, суд вважає такі доводи безпідставними, та такими що спростовуються матеріалами справи.

Посилання захисника на наявність в діях працівників поліції провокації у відношенні ОСОБА_1 , оскільки, останні пропонували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, чим і було спровоковано його відмову є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак останній відмовився, мотивуючи спочатку тим, що бажає пройти такий огляд в незалежній установі, а потім тим, що поспішає на роботу. При цьому працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку його відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, щодо нього буде складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не умисно відмовився від проходження огляду, а діяв за рекомендаціями працівників поліції, суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я та роз`яснювали наслідки відмови від проходження такого огляду, повідомили про заборону керувати транспортним засобом та взяли розписку про зобов`язання не керувати транспортним засобом. При цьому з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що на запитання працівників поліції щодо проходження огляду ОСОБА_1 повідомив, що він вживав наркотичні засоби, а тому огляд може цю обставину виявити і тоді він залишиться без роботи. Відтак, суд вважає, що працівники поліції діяли відповідно до вимог закону, а вказані доводи захисника є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, останні повідомили ОСОБА_1 про те, що він не може в подальшому керувати транспортним засобом та запропоновано знайти іншого водія. Вказана обставина також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 зазначив, що керувати транспортним засобом не буде.

Інші доводи, які наведені захисником у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не дають підстав для визнання незаконною та необґрунтованою ухваленої щодо нього постанови та її скасування.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька