Справа № 226/741/24
Провадження № 3/226/194/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м.Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Жанна Євгенівна, розглянувши матеріал, що надійшов від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Самойлове Новоазовського району Донецької області, громадянина України, начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_2 , майора, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До суду від військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 45 від 16.03.2024, згідно із яким 16 березня 2024 року близько 17.00 год в розташуванні інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення молодшим лейтенантом ОСОБА_2 був виявлений начальник інженерної служби військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 з характерними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: стійким запахом алкоголю з ротової порожнини, млявою мовою та хиткою ходою. О 18.00 год ОСОБА_2 у присутності т.в.о.командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_2 солодшого лейтенанта ОСОБА_3 та т.в.о.начальника медичної служби військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння майору ОСОБА_1 , на що останній категорично відмовився у присутності вищевказаних посадових осіб, про що було складено відповідний акт.

Також у протоколі зазначено, що о 18.00 год майора ОСОБА_1 направлено на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведено цей огляд т.в.о.начальника медичної служби військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_5 , за результатами якого майор ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частин НОМЕР_2 0 17.00 год 16 березня 2024 року , виконуючи обов`язки військової служби, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, що включає воєнний стан, на порушення своїх статутних обов`язків, а саме: вимог ст.9, 11, 16, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, а також ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі в період дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_6 до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Беручи до уваги те, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.172-20 КУпАП, не є обов`язковою, вважаю за можливе розгляд справи здійснити у відсутність ОСОБА_6 .

Дослідивши протокол і додані до нього докази, приходжу до таких висновків.

На підтвердежння скоєного ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а саме: перебування в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі в період дії воєнного стану надано: протокол про адміністративне правопорушення № 45 від 16.03.2024, у якому відображена суть правопорушення та його кваліфікація, зазначено свідки правопорушення ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ; акт від 16.03.2024, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 16.03.2024, згідно із якими останні засвідчують відмову ОСОБА_6 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; наказ військової частини НОМЕР_2 та копію військового квитка на ім`я ОСОБА_6 з відповідними записами щодо проходження військової служби.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Аналогічне положення містить п.4 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказои Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 за № 1622/37244.

Зміст вказаної статті Кодексу та Інструкції передбачає, що у протоколі вказується конкретна суть адміністративного правопорушення, яка має відповідати фабулі нормативного акту, який передбачає відповідальність за його вчинення та зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП вказує на дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто фабула ч.3 ст.172-20 КУпАП містить кілька складів адміністративного правопорушення, серед яких і відмова вказаних у статті осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; і виконання цими особами обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння. Наведені склади правопорушення не є ідентичними, а є самостійними, відокремленими один від одного.

Разом з тим у протоколі № 45 від 16.03.2024 зафіксовано, що ОСОБА_1 , який був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_5 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. У підсумку посадовою особою, що склала протокол, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП зі складом правопорушення у вигляді перебування особи в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі в період дії воєнного стану.

Між тим жодних доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння до протоколу не додано.

Ті ж докази, що надані до протоколу, свідчать про інший склад правопорушення - про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . У той же час у доданих документах, що ідентифікують особу, зазначено ОСОБА_6 , а не ОСОБА_1 . Тобто протокол № 45 від 16.03.2024 та акт про відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від 16.03.2026 складено на іншу особу ніж ту, що вказана в наказі військової частини НОМЕР_2 та у військовому квитку. Також звертає на себе увагу й те, що свідок ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у графі протоколу щодо свідків правопорушення не зазначена, натомість вказано іншого свідка ОСОБА_7 , який при викладенні суті правопорушення не фігурував.

Відтак із зазначеної у протоколі про військове адміністративне правопорушення № 45 від 16.03.2024 суті адміністративного правопорушення та відомостей, які містяться у долучених до протоколу матеріалах, неможливо встановити конкретний склад вчиненого ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) адміністративного правопорушення та вирішити справу у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Таким чином, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки сукупність встановлених під час судового розгляду обставин та досліджених доказів не надає суду підстав для визнання поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, провадження у справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області.

Суддя Ж.Є.Редько