Справа № 390/699/24
Провадження № 3/390/372/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р.м. Кропивницький

Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ганнинське, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , заміжня, має на утриманні малолітню доньку, працює керівником АЗС ПІІ «Амік Україна», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

встановив:

До Кіровоградського районного суду 26.03.2024 надійшов протокол №001215 від 13.03.2024. Відповідно до цього протоколу « ОСОБА_1 , керівник АЗС, вчинила порушення 1 і 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР(зі змінами та доповненнями)».

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, проти протоколу заперечила. Подала письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначила, що протокол не містить опису, що саме нею порушено, лише констатацію якихось фактів і взагалі не зазначено доказів, які б беззаперечно підтверджували факт порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі та не вказано, які саме її дії (в межах трудової компетенції) призвели до такого порушення.

Суд дослідив: протокол про адміністративне правопорушення №001215 від 13.03.2024; акт (довідка) фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв від 13.03.2024; копію наказу про проведення фактичної перевірки від 04.03.2024; направлення на перевірку; заперечення на акт фактичної перевірки та інші документи, долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою складу правопорушення, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії або бездіяльність.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Крім того, у своєму рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» (заява №23969/94) ЄСПЛ вказує, що з огляду на те, що обвинувачений має бути повідомлений «негайно» і «детально» про причину обвинувачення, тобто реальні факти про нього, які становлять основу обвинувачення, та про характер обвинувачення, а саме правову кваліфікацію цих фактів. Суд вважає, що в кримінальних справах вимога надання повної та докладної інформації стосовно обвинувачення проти підсудного є суттєвою передумовою для забезпечення справедливого провадження. З огляду на те, що обсяг «детальної інформації, про яку йдеться у цьому положенні, змінюється залежно від конкретних обставин кожної справи, у будь-якому разі обвинуваченому має надаватися достатня інформація, необхідна для того, щоб повність зрозуміти ступінь висунотого проти нього обвинувачення з метою підготовки належного захисту (п. 59, 60).

Із диспозиції норми можна зробити висновок, що вказана норма є бланкетною, а отже при формулюванні обвинувачення повинно бути зазначено - які саме норми податкового законодавства було порушено. Проте у протоколі відсутнє посилання на норми податкового законодавства, які було порушено. Це в свою чергу призводить до неконкретності висунотого обвинувачення, що позбавляє особу належним чином організувати свій захист, а суд перевірити наявність в діях чи бездіяльності особи ознак об`єктивної сторони правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, суд вважає, що працівниками податкової служби не доведено належним чином вчинення ОСОБА_1 конкретних порушень податкового законодавства, отже суд не може перевірити наявність у діях або бездіяльності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О.Квітка