Справа № 645/11/24
Провадження № 3/645/260/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Іващенко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з УПП ДПП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 22.12.2023 , приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив у відношенні матері ОСОБА_2 , 1947 року народження домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхав та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному па психічному здоров`ю потерпілої.

Протягом року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КпАП України - вчинення насильства в сім`ї,вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду матеріалу повідомлявся своєчасно та належним чином, викликався у судове засідання за наявними у справі даними, однак до суду не з`явився, причини не явки не повідомив.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України" Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу та місце розгляду матеріалу, про що свідчить його підпис в протоколі.

Відповідно ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 року №2789 -ІІІ- Психологічне насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, які доводять постраждалого до стану емоційної невпевненості, страти здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров`ю. Метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя..

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та його провина повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ВАБ №228321 від 22.12.2023 про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП;

- постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потрерпілої ОСОБА_2 ;

- терміновим заборонним приписом стосовно ОСОБА_1 серії АА № 161489 від 22.12.2023;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, визначений як високий.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент вчинення правопорушення складало 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя