Справа № 587/1067/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Сумським РВ УМВС України в Сумській області 12.01.2000, РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
УСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №191837 від 30.03.2024 30.03.2024 року близько 12:00 год за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 вчинив сварку з братом ОСОБА_1 , під час якої ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим своїми діями завдав психологічного болю ОСОБА_2 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що сварку розпочав брат та під час конфлікту вони виражалися один на одного нецензурною лайкою.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №191837 від 30.03.2024 (а.с. 1), протоколом прийняття заяви про правопорушення від 30.03.2024 (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 3,4).
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Водночас суд, вирішуючи питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, керується вимогами ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно з вимогаим ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи те, що хоча в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, але, враховуючи особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М.Гончаренко