ПОСТАНОВА

Справа № 947/6936/24

Провадження № 3/947/1749/24

12.04.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №734878 від 15.02.2024, складений інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Тилковим І.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 15.02.2024, близько 17:23 годині, керуючи транспортним засобом Kia Carens, державний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по вул.Академіка Вільямса в м.Одеса, напроти буд.43, в порушення п.2.10.а Правил дорожнього руху України залишив місце ДТП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився. Від отримання судових повісток утримався, оскільки вони повернулися до суду без вручення. Засоби мобільного зв`язку в матеріалах справи не вказані. ОСОБА_1 був сповіщений про судове засідання призначене в Київському районному суді м.Одеси в протоколі про адміністративне правопорушення, але відмовився від отримання копії протоколу та надання пояснень.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повісток утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи, щоб уникнути відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету, та може призвести до того, що особа може за формальних ознак уникнути відповідальності, що не буде відповідати завданням, встановлених ст.1 КпАП України. Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого тощо.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 (Три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.