Справа № 162/1072/23
Провадження № 3/162/38/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судового засідання Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Федчика С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань матеріали справи, які надійшли з ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074167 від 13.12.2023, , який складений інспектором СРПП ВПД № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції Борейком Вадимом Олексійовичем, 12.12.2023 о 23 год 13 хв в смт Любешів, Камінь-Каширського району, по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Audi А-6, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився в медичному закладі КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради. Висновок №226 .

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинені цього адміністративного правопорушення заперечив. Пояснив, що 12.12.2023 перебував на дні народження та вживав спиртні напої. В ході святкування він взяв в руки подарунок для іменинника - приманку для ловлі хижих видів риб воблер, гачки на якому загнав собі в руку і не міг їх самостійно вийняти, тому вирішив звернутись за медичною допомогою. Тому знайшов тверезого водія і попросив його завезти в приймальне відділення лікарні, куди вони в подальшому разом поїхали. Він був пасажиром автомобіля. Приїхавши до лікарні, він швидко вийшов з автомобіля і до нього в цей час підійшли працівники поліції. Повідомили його, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер» йому не пропонували, а зразу запропонували пройти огляд в медичному закладі. Вважає, що працівники поліції безпідставно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він, хоч і перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтував тим, що в матеріалах справи, в тому числі на відеозаписах, немає фіксації факту руху будь-якого транспортного засобу. На відеозаписі навіть не зафіксовано, що в дійсності на місці події був такий автомобіль як Audi А6, н.з. НОМЕР_2 . Також у матеріалах справи немає підтвердження того факту, що на місці, куди заїхав вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , взагалі є в наявності знак «В`їзд заборонено». При цьому, рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 27.03.2024 задоволено відповідний позов ОСОБА_1 та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №845027 від 13.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, а провадження у справі закрито. При цьому, звертає увагу, що на відеозаписах, наданих працівниками поліції, ОСОБА_1 неодноразово вказував, що він за кермом не їхав. Не зважаючи на це, працівники поліції навіть не поцікавились, хто ж тоді їхав за кермом автомобіля. Окрім того, працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також - порушено і сам порядок проведення огляду на стан сп`яніння, визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. Зокрема, не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці т.зв. зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер». Працівниками поліції, всупереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, не проведено відеозйомку безперервно. Відеозапис проводився вибірково, зокрема відсутня відеозйомка в період із 23 год 17 хв до 23 год 24 хв, із 23 год 42 до 00 год 17 хв, із 00 год 26 хв до 00 год 32 хв. Таким чином, оскільки даний відеозапис не відображає повної картини подій, зроблений із порушенням вимог відомчого нормативного акту, не можна його брати як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки це буде порушенням принципу об`єктивності. З урахуванням наведеного, просить закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федчика С.В., дослідивши матеріали справи, в тому числі й відеозаписи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частинами 1, 2 ст. 266 КпАП України встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водій це - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, додано: висновок лікаря КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради ОСОБА_4 № 226 від 13.12.2023, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3); копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 845027 від 13.12.2023 (а.с.4); довідку заступника начальника відділення поліції № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія і про те, що він не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.5), а також три DVD-диски з відеозаписами з місця події (а.с.6-8).

Аналізуючи зазначені докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з долучених до протоколу відеозаписів (1 диск 2 відеозаписи, 2 диск 4 відеозаписи, 3 диск 1 відеозапис та 1 звукозапис), які не є безперервними та послідовними, вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, оскільки вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Зафіксовано також процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, вбачається також неодноразове заперечення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому не має проходити даний огляд та інші обставини.

Однак, жодний із даних відеозаписів не містить відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відсутні й будь-які дані про те, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Також суд звертає увагу, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі № 162/9/24 від 27.03.2024, яке було долучено судом до матеріалів справи за клопотанням захисника, постанову поліцейського СРПП ВПД № 1 (м.Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Ваврика О.В. серії БАБ №845027 від 13.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП (за аналогічних фактичних обставин, що й в протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП) - скасовано, а провадження у справі закрито (а.с.31-33).

Як на місці події, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 послідовно не визнає факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовуються доказами, які долучені до матеріалів справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приписи ст.62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не доведена, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, задовольнивши клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дата складання повного тексту постанови судді 10.04.2024.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич