Провадження № 3/686/2/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Тарадай О.Т., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він «20.04.2023 року о 03 год. 21 хв. по вул. Лісогринівецькій, 28/1 в м. Хмельницькому керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків».

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що у вказаний час він перебував в дворі будинку №28/1 по вул. Лісогринівецькій в м. Хмельницькому. В двір будинку під`їхав екіпаж працівників патрульної поліції, які під час спілкування, почали вимагати у нього пройти огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції наказали йому продути в прилад «Драгер», що він і намагався зробити. Проте, у зв`язку із тим, що з дитинства хворіє на логоневроз, фізіологічно не зміг видихнути достатню кількість повітря. Тоді, працівник поліції запропонував йому проїхати в медичний заклад, де він буде проходити огляд за допомогою такого саме приладу «Драгер». Він намагався пояснити, що через захворювання йому важко тривалий час рівномірно вдихати та видихати повітря, проте такі пояснення були розцінені працівниками поліції як намагання ухилитись від огляду та на нього склали протокол про адміністративне правопорушення. Разом з цим, ствердив, що не керував транспортним засобом, при цьому, в стані сп`яніння не перебував та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Тарадай О.Т. в суді вказала, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, при цьому було грубо порушено визначену процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, мала місце провокація збоку працівників поліції, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли у неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння та вона відмовилася від проходження огляду у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-4 Порядку, п.п. 2, 6 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 3-4, 6 ст. 266 КУпАП, п.п. 6-8 Порядку, п. 7 Розділу І Інструкції).

Огляд же особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

Згідно консультативного висновку експериментального-психологічного дослідження, у ОСОБА_1 дійсно з 2008 року клінічно підтверджений логоневроз. Логоневроз це патофізіологічне мимовільне скорочення гортанної мускулатури і м`язів артикуляційного апарату на фоні дисбалансу в роботі другої сигнальної системи головного мозку, зокрема мовленневих центрів Брокка. Тому, під час стресової або непередбачуваної конфліктної ситуації у ОСОБА_1 виник психофізіологічний ступор, який супроводжується: неможливістю висловити свою думку; розривом зв`язного мовлення; ускладненням дихання; блокування процедури спонтанного функціонального фізіологічного дихання «вдох-видох».

Зазначений висновок підтвердила в судовому засіданні медичний психолог ОСОБА_2 , яка пояснила, що ОСОБА_1 хворіє на логоневроз з 5 років, при цьому, через вказане захворювання, в стресовій ситуації у нього дійсно спостерігається блокування процедури спонтанного функціонального фізіологічного дихання «вдох-видох».

На долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та намагався пройти його за допомогою наданого працівниками поліції приладу «Драгер». У зв`язку із тим, що він не зміг видихнути достатню кількість повітря, прилад не показав результат, при цьому, ОСОБА_1 пояснював, що має проблеми з диханням. Після чого, працівник поліції запропонував йому проїхати в медичний заклад, де він буде проходити огляд за допомогою такого саме приладу «Драгер».

Разом з цим, таке формулювання пропозиції проїхати в медичний заклад, із якою звернуся працівник поліції є невірним, адже огляд лікарем в закладі охорони здоров`я проводиться не лише за допомогою приладу «Драгер». Відповідно до Інструкції, огляд проводиться лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, при цьому може бути проведено лабораторне дослідження, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватись кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ.

У своїх поясненнях в суді ОСОБА_1 пояснив, що оскільки за станом здоров`я він не зміг пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а в медичному закладі зі слів працівника поліції мав бути лише такий огляд, він був змушений відмовитись від подальшого проходження огляду.

Фактично пропозиція працівника поліції у висловленій формі мала ознаки схиляння та провокації до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини», «Лауко проти Словаччини», «Луц проти Німеччини».)

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008р.).

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції, відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 намагався ухилитись від проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, а пропозиція працівника поліції у висловленій формі мала ознаки провокації до відмови від проходження такого огляду.

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є недостовірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В ході судового розгляду не встановлено допустимих та достовірних доказів про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, що останньому ставиться у вину, наявні ж у справі докази ґрунтуються лише на припущеннях, є недопустимими та недостовірними, а тому провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя