БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/154/24
Справа № 356/194/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області 10.06.1999, військовослужбовця ЗСУ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 581465 від 13.03.2024, ОСОБА_1 13.03.2024 о 16 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою та кидався на неї в бійку та своїми діями міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.03.2024 надала пояснення, згідно з якими ОСОБА_1 є її сином та проживає разом з нею. Протягом останніх 7 місяців син ніде не працює, приходить додому у нетверезому стані та вчиняє сварки. Бере кредити, які матір змушена сплачувати. Того дня син прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та чинив домашнє насильство відносно неї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував, у зв`язку з чим вона змушена була зателефонувати до поліції.

В судове засідання 08.04.2024 потерпіла ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином повідомдена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, з клопотаннями до суду не зверталась.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП (а.с.15). Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , в порядку ст. 256 КУпАП йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Березанському міському суду Київської області; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, копію протоколу отримав.

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був добре обізнаний з направленням протоколу відносно нього до суду, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, а також мав змогу ознайомитись з інформацією про справу на офіційній сторінці сайту судової влади України за посиланням: https://be.ko.court.gov.ua/sud1002/, що знаходиться у вільному доступі, разом з тим, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, з розумним інтервалом часу станом здійснення судового провадження у його справі не цікавився.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України» (заява №3572/03) національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268, ст. 269 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілого не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КУпАП України за вчинення домашнього насильства військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладені положення законодавства, окрім визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується поясненнями потерпілої, наданими в судовому засіданні, а також сукупністю інших наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 581465 від 13.03.2024 (а.с.1), заявою потерпілої ОСОБА_2 на ім`я начальника СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Івасенка В., зареєстрованою в ІТС ІПНП (ЖЄО) за № 702 від 13.03.2024, в якій вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чинив відносно неї психологічне насильство, а саме ображав нецензурними словами та кидався в бійку (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 13.03.2024 вживав спиртні напої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого в нього виник конфлікт з його матір`ю, в ході якого він ображав її, висловлювався нецензурно; свою провину визнає (а.с.4), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких того дня її син ОСОБА_1 весь день вживав спиртні напої та близько 16 год. 45 хв. вчинив сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою та кидався в бійку (а.с.3), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.5).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є військовослужбовцем, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко