справа № 179/81/24
провадження № 3/179/79/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «АРГЕНТУМ» (), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 163-2 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 904/04-36-04-09/20268807 від 09.01.2024 року, ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «АРГЕНТУМ», вчинив неналежний контроль за своєчасністю подання платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 32623 грн. 00 коп. із затримкою більше 30 календарних днів. Порушено п. 57.1 статті 57, пункт 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та частина 1 статті 163-2 КУпАП від 07.12.1984 № 8073-Х зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 163-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Тобто зазначеною нормою закону передбачено два правопорушення, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність: 1) неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування нелажних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів); 2) несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Частиною 2 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.163-2 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ті ж порушення.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-2 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і даний факт має бути підтверджений постановою суду, яка набрала законної сили.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується повторність вчинення правопорушення та його дії кваліфікуються за ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Разом з цим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, зокрема, цей факт має бути підтверджений постановою суду про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП, яка набрала законної сили, однак вказані докази відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що повторність правопорушення в діях ОСОБА_1 не підтверджується, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що останній протягом року піддавався адміністративному стягненню, передбаченому ч. 1 ст.163-2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути об`єктивним доказом у справі, а належні та допустимі докази, які б підтверджували повторність вчинення правопорушення відсутні.

Слід наголосити, що суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; а також не вправі самостійно змінювати частину статті, за яку передбачена відповідальність, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі якщо відсутні події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що матеріали справи в їх сукупності свідчать про відсутність належних, достатніх і допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 401, 163-2 ч. 2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Т.А. Ковальчук