Справа № 192/554/24
Провадження № 3/192/272/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

встановила:

Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 02 квітня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, відкласти розгляд справи не просив. Судова повістка про виклик у судове засідання направлялась йому Укрпоштою.

Враховуючи, що з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

За змістом протоколу № 10002/04-36-04-09/30059781 про адміністративне правопорушення, складеного 12 березня 2024 року, посадова особа ОСОБА_1 керівник ТОВ «ПАЛЬМІРА» вчинив адміністративне правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні платіжних доручення на перерахування належних до сплати сум єдиного податку по терміну сплати 29.03.2019. Порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

До протоколу додано копії акта від 22.02.2024 № 6727/04-36-04-09/30059781 про результати камеральної перевірки ТОВ «ПАЛЬМІРА» щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток, корінця повідомлення від 23.02.2024 № 13068/6/04-36-04-09-18 про запрошення ОСОБА_1 до Новомосковського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області; квитанцій АТ «Укрпошта» поштових відправлень листів рекомендованих та акта неявки для підписання протоколу адміністративного правопорушення (акт від 22.02.2024 № 6727/04-36-04-09/30059781).

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати серед іншого чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-2 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 спеціальний (посадові особи підприємств, установ та організацій).

Згідно з протоколом від 12.03.2024 № 10002/04-36-04-09/30059781 правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, вчинене керівником ТОВ «ПАЛЬМІРА» ОСОБА_1 . Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою ТОВ «ПАЛЬМІРА» та був відповідальною особою за подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) за вказаний податковий періодсуду не надано, а, отже, не доведено, що він є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд доходить висновку, що достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП суду не надано, а отже не доведено вчинення ним зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук