Справа № 644/1166/24
Провадження № 3/644/758/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 квітня 2024 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 873694 від 01 лютого 2024, 07 січня 2024 близько 11-20 години ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , на загальній кухні гуртожитку, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного характеру, що полягали в ударах долонею по голові, чим могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з місцем розгляду справи, про що міститься його підпис. Таким чином, ОСОБА_1 достовірно знав, що справа буде розглядатись Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, проте в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений про час та місце розгляду справи в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова шляхом направлення повісток та СМС повідомлень. Також він не був позбавлений можливості дізнатися про час та місце розгляду справи в декілька способів, або ж через канцелярію суду, або ж із сайту Судова влада України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використані всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п. п. 4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення фізичного насильства у відношенні ОСОБА_2 підтверджується зібраними матеріалами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 873694 від 01 лютого 2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , рапортом посадової особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу правопорушника, характер правопорушення та його наслідки, вважає можливим накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст. 276, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів.

Суддя: І.К. Ізмайлов