Номер провадження: 33/813/883/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Туманов Денис Сергійович,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 14.10.2023 о 13:15 в м. Одеса, по вул. Різовській, 6 водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest та проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Туманов Д.С., зазначив, що справа розглянута не в повному обсязі, а судом першої інстанції не надано належної оцінки матеріалам адміністративної справи, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 427972 датою складання зазначено 14.10.2022 року, в своїй постанові, суд самостійно визначив іншу дату, відмінну від дати, зазначеної в протоколі оскільки зазначив, що протокол складено 14.10.2023 року. Далі в постанові зазначені свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , при цьому не зазначена особа ОСОБА_4 , який є товаришем ОСОБА_1 і перебував разом з ним в автомобілі під час зупинення. Далі у вищенаведеному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз?яснені його права, що розгляд адміністративної справи відбудеться 14.11.2023 року о 10:00 у Приморському районному суді м. Одеси.

Посилається на те, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків події від 14.10.2023 року дублюють одне одного; матеріали справи не містять відеозапису обставин складення адміністративного протоколу. Зазначає, що ОСОБА_1 пам?ятає, що в період з вересня по листопад 2023 року, його дійсно зупиняли працівники поліції в денний час, однак обставина яка була підставою для зупинки як визначив поліцейський був переїзд через подвійну смугу але в якому саме місті працівник поліції не повідомив. Після запитання працівника поліції, де сам ОСОБА_1 міг перетнути подвійну осьову лінію, оскільки він такого не робив, працівник поліції одразу сказав, що є неважливою обставино оскільки він бачить, що останній є нетверезим. В цей час разом з ОСОБА_5 перебував його знайомий ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_5 вийшов з машини, працівник поліції відвів ОСОБА_5 та повідомив, що камера вимкнута і вони можуть розмовляти. Далі повідомив, що якщо останній не сплатить йому 20 000 грн зі слів ОСОБА_5 , то останній складе протокол про адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп?яніння.

Обурений ОСОБА_1 , як він зазначає, виразився нецензурно і сказав, що останній може складати, що йому завгодно, оскільки він тверезий. Відразу після цього, ОСОБА_5 пояснити не може, з?явилось двоє хлопців, а поліцейський звернувся до них і сказав,- бачити, хлопці, він відмовляється від поїздки до медичного закладу. На що ОСОБА_1 повідомив, що дійсно відмовляється їхати до медичного закладу, однак готовий пройти експрес-тест газоаналізатором. На що поліцейський повідомив, що газоаналізатора не має. Після цього ОСОБА_1 запитав чи може він їхати, на що повідомили, що ОСОБА_1 може їхати, однак його відпустять, у разі якщо його знайомий підпише попередження, що саме він буде керувати, оскільки в усній формі ОСОБА_1 повідомили, що він відсторонений від керування. Далі ОСОБА_1 пояснював, що оскільки вони поспішали то його знайомий Бузька підписав незаповнений папірець, після чого вони відразу поїхали. Про складання протоколу або відмову про його вручення або про те що в ньому потрібно було розписатись, ОСОБА_1 навіть не було повідомлено.

Посилаючись на наведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Туманов Д.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 427972 від 14.10.2023 року (а.с. 3), відповідно до якого 14.10.2023 о 13:15 в м. Одеса, по вул. Різовській, 6 водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 згідно з якими 14.10.2023 о 13:25 вони були свідками того, як ОСОБА_1 , водій т/з Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у спеціалізованому медичному закладі;

- письмовим направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за встановленою формою від 14.10.2023;

- зобов`язанням ОСОБА_7 від 14.10.2023, згідно з яким останній зобов`язався доставити т/з Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 до місця стоянки, у зв`язку із відстороненням ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 про те, що він не знаходився у стані алкогольного сп`яніння оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений саме за відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи щодо відсутності в матеріалах справи відеозапису обставин складення адміністративного протоколу.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків написані однією рукою, проте зауважує на тому, що в зазначених поясненнях містять підпис кожного зі свідків, які написано власноручно останніми.

Водночас, апеляційний суд не приймає до уваги твердження щодо обставин викладених відносно знайомого ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , оскільки в матеріалах справи пояснення останнього відсутні, ОСОБА_1 також не заявлялось клопотання про виклик свідків.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_4 підписав незаповнений папірець після чого вони поїхали, викладені обставини спростовуються матеріалами справи, оскільки в зобов`язанні зазначено, що воно написано власноруч ОСОБА_8 та містить його підпис (а.с. 8).

Стосовно тверджень в апеляційній скарзі на відсутність причини для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо помилково зазначеного року в протоколі про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що як вбачається з апеляційної скарги апелянт визнає, що подія мала місце в 2023 році, а отже на переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції надсилав ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 19.12.2023 на 10:20 та на 22.02.2024 року на 10:30 на адресу вказану у протоколі про адміністративне правопорушення та яку останній зазначив в апеляційній скарзі, проте вони повернулися до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.12, 13).

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_1 та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Туманов Д.С., залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Туманов Денис Сергійович залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя