Справа № 357/1384/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не встановлено,адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425158 від 05.01.2024, 05.01.2024 о 23 год. 60 хв. в м. Біла Церква по вул.Польова, 48 2 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ЗАЗ FORZA» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спянінгя, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушенна координація рухів, нестійка хода, пведніка, що не відповідає дійсній обстановці. Від проходження огляду на визначення стану аклогольного спяніння в установленому законом прядку на місці зупинки транспортного засобу та на місці пригоди водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, 05.01.2024 о 23 год. 00 хв. він вийшов із будинку, в якому проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , автомобіль стояв припаркований на вулиці, вийшов щоб взяти цигарки, після того, як він зачиняв двері свого автомобіля даний (автомобіль не був заведений, він не рухався, і не крував ним, просто вийшов із будинку, щоб взяти цигарки) до нього підїхали працівники поліці та окружили його і сказали, що він вживав алкоголь, проте він наголосив, що того дня алкоголь не вживав, що був в шоці і не знав як себе правильно поводить, працівникам поліції неправомірну вигоду не пропонував, просив протокол складений відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Червінчик Є.Е. вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав. В матеріалах долучених до протоколу про адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4», однак даний доказ є не допустимим оскільки в ньому відсутні відомості про вручення даного направлення ОСОБА_2 або про те, що останні відмовився від його отриманні. Крім цього, з відеозапису долученого працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 дане направлення не вручалось. До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак вважаю, що даний доказ є недопустимим, оскільки в ньому відсутні відомості щодо дати, часу складання документи, до якого протоколу він відноситься та за допомогою, якого технічного приладу працівники поліції на місці мали можливість провести огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння. В даному акті зазначено про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на підставі ст.63 Конституції України. При цьому, ст.63 Конституції України, передбачає можливість відмовитись від дачі показів щодо себе особисто або близьких родичів, тобто в даному випадку, можливо прийти до висновків, що працівниками поліції відмова ОСОБА_2 від дачі пояснень була сприйнята, як відмові від проходження огляду. Також, виходячи з відомостей, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_2 не погодився зі складеним протоколом, в тому числі щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. В такому випадку працівники поліції повинні були діяти відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП. та вимог п.6 Порядку, згідно яких водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому на переконання сторони захисту є неналежним доказам і не повинен прийматись судом до уваги при прийнятті рішення. Відповідні висновки узгоджуються з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16- а. З огляду на викладене, надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, доказам можливо прийти до висновків, що складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснено з порушенням норм чинного законодавства, шо в свою чергу виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в якості доказу того, адвокатом заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових доказів від 28.03.2024 відповідно до якого зазначено, що на праві приватної власності будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , тобто встановлює місце проживання правопорушника ОСОБА_2 , оскільки в протоколі зазначено, що останній( ОСОБА_2 ) керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 , проте, ОСОБА_2 зазначає, що автомобіль знаходився припаркований біля його будинку по АДРЕСА_1 .

Працівники поліції до суду не викликались, клопотань про їх виклик стороною захисту не заявлялось.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та позицію адвоката Червінчик Є.Е. оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядоквиявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншогосп`яніння або перебуванняпід впливомлікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України N 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із протоколом серії ААД № 425158 від 05.01.2024, складений органом Національної поліції відносно ОСОБА_2 останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт перебування особи, яка керувала транспортним засобом, у стані сп`яніння.

Відповідно дост. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом наголошується, що дії працівників поліції повинні бути послідовними та законними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не було зафіксовано моменту виявлення правопорушення та зупинення транспортного засобу, вказаним відеозаписом зафіксовано перебування ОСОБА_2 біля транспортного засобу двигун якого не заведений та який веде розмову з працівниками поліції, але факту керування останнім не зафіксований встановлений не був.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду відповідно до ст.63 Конституції України. Проте під час перегляду запису судом не було встановлено, що працівниками поліції попонувалось ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу. Крім того, під час дослідження даного доказу, встановлено, що даний доказ є не допустимим оскільки в ньому відсутні відомості про вручення даного направлення ОСОБА_2 або про те, що останні відмовився від його отриманні. Крім цього, з відеозапису долученого працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 дане направлення не вручалось.При цьому, у направленні не міститься інформація щодо відмови водія від проходження медичного огляду, однак вказано факт його доставлення до закладу охорони здоров`я. Вказаний письмовий доказ суперечить обставинам, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, досліджені фактичні дані не можуть розцінюватися судом як належні докази вини водія ОСОБА_2 , оскільки сам протокол та долучені до нього письмові матеріали складені з порушенням вимог законодавства.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Швауцер проти Австрії" від 23.10.95 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

У відповідності до ст. 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, "поза розумним сумнівом", що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності складу про адміністративне правопорушення) є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 294, 130 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО