ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді Сидорука Є.І., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Штогрін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 084553 від 18 листопада 2023 року, 14 листопада 2023 року о 14 год. 34 хв. в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 36-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря про стан наркотичного сп`яніння № 1087 від 14.11.2023 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи, захисник, адвокат Штогрін В.С., подала письмові заперечення стосовно протоколу та додатково зазначила, що свою вину в порушенні ПДР ОСОБА_1 не визнає, оскільки даного адміністративного правопорушення не скоював. Пояснила суду, що жодним матеріалом у справі не підтверджується наявність основної кваліфікуючої ознаки даного виду правопорушення як безпосереднє керування транспортним засобом, оскільки відсутні будь-які докази керування ним транспортним засобом, відсутні докази того як, коли і у який спосіб здійснювалася зупинка транспортного засобу. Також вказала, що єдине відео, яке долучене до матеріалів справи датоване 18 листопада 2023 року, через 4 дні після зазначеної події, на даному відео зафіксовано лише оголошення в медичному закладі ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник наголосила на тому, що в зв`язку із відсутністю відеодоказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом неможливо достеменно встановити ні час події, ні дійсні обставини події, оскільки транспортним засобом керувала власниця транспортного засобу ОСОБА_2 .

Також захисник вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку правопорушення вчинене нібито 14 листопада 2023 року, проте протокол складено 18 листопада 2023 року, тобто через чотири дні, що унеможливлює притягнення до особи до адміністративної відповідальності.

Окремо адвокат Штогрін В.С. вказує, що відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, зі відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 57 від 20.01.2023 року та п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, включення даного приладу відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків.

В даному ж випадку фіксація як моменту правопорушення, так і подальшого виконання службових обов`язків, направлення особи на проходження медичного огляду, так і самого проходження такого огляду відсутні.

Також захисник зазначила, що у протоколі серії ААД № 084553 від 18.11.2023 року зазначено, що перебування в стані наркотичного сп`яніння підтверджується висновком № 1087 від 14.11.2023 року. Проте, в матеріалах справи міститься зазначений висновок б/н від 14 листопада 2023 року, в якому зазначено, що його складено на підставі Акту № 1087 від 15.11.2023 року, а відтак протокол містить відверто неправдиві дані.

Крім того, захисник зазначила, що згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено «огляд …. проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством». Проте, дані Висновку від 26.02.2023 року не містять жодної ідентифікуючої ознаки, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено саме лікарем, яким має відповідну кваліфікацію та має право проводити такі огляди. Крім того, взагалі невідомо, чи проводилося взагалі подальше токсикологічне дослідження, ні Акт ні складений на його підставі Висновок не є беззаперечними доказами перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, ці дослідження є лише підставою для проведення подальшого токсикологічного дослідження на визначення виду наркотичного засобу, його ймовірного обсягу і чи взагалі вказана особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Як вбачається із матеріалів справи подальше токсикологічне дослідження відібраного біологічного матеріалу не проводилося, а відтак не існувало та й не існує на даний час жодного достовірного та допустимого доказу, який би підтверджував факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Додатково зазначила, що ОСОБА_1 , 14 листопада 2023 року самостійно звернувся із заявою до КП «РОЦПЗН» та здав біологічний матеріал на перевірку наявності наркотичних речовин. У висновку б/н від 14.11.2023 року зазначено, що із Акту медичного огляду № 1098 від 15.11.2023 року вбачається, що у біологічних зразках ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, що переконливо свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із викладеного чітко вбачається, що належне складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, ненадання суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували дані, зазначені у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що 14 листопада 2023 року на прохання її товариша, ОСОБА_1 , вона відвезла його на власному транспортному засобі марки Volkswagen Golf, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 до лікарні, автомобіль залишила на парковці і займалася в місті власними справами. Близько 14-ї години ОСОБА_1 зателефонував їй, повідомив, що в лікарні всі процедури ним пройдено і вона може відвезти його додому. Повертаючи з вул. Кн. Ольги на вул. Ст. Бандери на ліво, вона побачила, що за нею їде автомобіль патрульної поліції, який після повороту подав їй сигнал зупинитися. Коли офіцер патрульної поліції підійшов до автомобіля, то був дуже здивований, що за кермом перебуває вона, а не ОСОБА_1 , оскільки у нього була інформація, що на за кермом був саме він. На її пояснення, що це її автомобіль і право керування ним вона нікому не передавала, від лікарні і до місця зупинки за кермом була саме вона, офіцер не відреагував, попросив документи у ОСОБА_1 та відвіз їх обох до медичного закладу для проходження огляду. Свідок зазначила, що відеозапис даної події патрульними поліцейськими не вівся.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським (при здійсненні безперервної відеофіксації події) у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються впорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, пунктами 2 - 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103(з відповідними змінами) (далі Порядку від 17.12.2008р. №1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкції від 09.11.2015р.), огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст..266 КпАП України (далі заклад охорони здоров`я).

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст.6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КпАП України.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.. 245).

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З аналізу положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням, в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в судовому засіданні не підтверджено перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в стані наркотичного сп`яніння, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали, ні пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні допит свідка. Відсутність відеофіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом додатково вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 280,283, п. 3 ч. 1 ст. 284, ч. ч. 13 ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя