ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/667/24Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/300/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- адвоката Строценя Т.О

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Строценя Т.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як визнав суд, громадянин ОСОБА_1 01.01.2024 року о 22 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Морозенка, 5 керував транспортним засобом Рено Трафік, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради, що стверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 5 від 01.01.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Строцень Т.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною, прийнятою з формальних та не обґрунтованих підстав, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою пояснення захисника, щодо факту того, що з моменту зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції запитували чи вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів, що не вживав.

Зазначає, що працівник поліції проявляючи неупереджене ставлення до ОСОБА_1 , без озвучення будь-яких ознак алкогольного сп`яніння одразу запропонували останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує, що надалі, з незрозумілих підстав, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння без зазначення будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що за наслідками проходження огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР на визначення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 нібито виявлено солі 2 PVP, з результатом яких останній категорично не погоджувався, про що зазначено у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою твердження захисника в частині того, що відповідно до інформації, яка міститься в загальному доступі - ознаками вживання наркотичних засобів 2- PVP є: почервонілі очі з розширеними зіницями, нездатність приймати їжу, нудоту, спазми у м`язах; підвищення температури до 28-39 градусів; стиснення щелепних м`язів, зубний скрегіт, часте поверхневе дихання, рясне виділення поту з різким неприємним запахом, прискорене серцебиття.

Додатково вказує на те, що у направленнях (оформлено два різних направлення, а саме у матеріалах справи, які надіслані працівниками поліції на розгляд до суду направлення від 01.01.2024 року 22 год 50 хв. та у матеріалах одержаних на запит адвокатом з КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань направлення від 01.01.2023 року о 22 год. 46 хв) працівниками поліції зазначаються зовсім інші ознаки, які нібито були виявлені у ОСОБА_2 та які цілком суперечать ознакам притаманним при вживанні Альфа -PVP, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість реакції.

Також посилається на невідповідність проведення медичного огляду з врахуванням того, що дані отримані в результаті тестування за допомогою тесту № 3 є лише попереднім результатом,а остотчний діагноз повинен бути встановлений лікарем після всіх клінічних та лабораторних досліджень, тобто лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме якого наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеня сп`яніння ОСОБА_1 .

Захисник стверджує, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу не проводились, поліцейські не проводили його огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності у присутності двох свідків.

Вказує, що працівником поліції до матеріалів справи долучено оптичний диск з відеофайлом, без цифрових підписів як їх автора, так і особи уповноваженої на виготовлення даних копій.

Зазначає, що станом на 02.01.2024 року гр. ОСОБА_1 право на керування транспортними засобами, у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340, не отримав, а тому суд не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена права керування транспортними засобами.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у випадку якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, накласти на останнього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,адвоката Строценя Т.О., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 630935 громадянин ОСОБА_1 01.01.2024 року о 22 годині 15 хвилин в м. Тернополі по вул. Морозенка, 5 керував ТЗ Рено Трафік д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради, що стверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 5 від 01.01.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від підпису відмовився.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників працівників патрульної поліції та відеореєстратора службового автомобіля поліцейських.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований відеореєстратором, встановлено, що працівниками патрульної поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушень ПДР України.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 018612 від 02 січня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, а саме керуючи транспортним засобом останній порушив вимоги дорожньої розмітки.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_1 погодився.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не встановили і не озвучили ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає голослівними та нічим не підтвердженими.

Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі «Комунальне некомерційне підприємство КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 3 від 01.01.2024 року у ОСОБА_1 , в сечі виявлено солі 2-PVP (а. с. 4)

Як слідує з апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що дані отримані в результаті тестування за допомогою тесту №3 є лише попереднім результатом, заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після всіх клінічних та лабораторних досліджень, тобто лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме якого наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеня сп`яніння ОСОБА_1 .

Проте, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння, тому відсутні підстави вважати недостатніми результати лабораторного дослідження біологічного середовища, які проведені в межах комплексного медичного огляду, проведеного професійним лікарем, відповідно до вимог Інструкції.

Зазначення у направленні на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння ознак, які різняться в обох примірниках, долучених до матеріалів справи, не спростовує наведених у ньому обставин щодо наявності у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які узгоджуються з приписами п.3 Інструкції і давали підстави працівникам поліції вимагати проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, за результатом якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 січня 2024 року №. з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорював.

Той факт, що відеозаписи долучені до матеріалів справи не містять цифрових підписів як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення їх копій, що на думку захисту є недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом безперервно та чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду немає.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що після вилучення у ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортним засобом відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2021 року, останній право на керування транспортними засобами не отримував, то на переконання апеляційного суду, даний факт не перешкоджає застосувати до правопорушника адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що й було зроблено місцевим судом.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП та характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Строценя Т.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя