Житомирський апеляційний суд
Справа №295/527/24 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника - адвоката Кушніренка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 04 березня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 03.01.2024 о 00 годині 20 хвилин по вул. Вільський Шлях, 8 в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність через неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння законодавством не встановлено. Крім того, зі змісту протоколу суть правопорушення виявлено о 00 год. 20 хв. В цей час йому не запропоновано пройти огляд, а сам протокол складено о 00 год. 42 хв., але з відеозапису вбачається, що станом на 00:57 працівники ще складали протокол. Працівники поліції, ще до моменту виявлення ознак сп`яніння у нього, мали інформацію, що він вже відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та мали намір пропонувати такий огляд. Зазначає, що спілкування з поліцейським проводилося у темну пору доби, а визначення реакції зіниць ніхто не проводив, щодо підвищення жвавості рухів, то він відповів, що нервує, оскільки безпідставно пропонують пройти огляд, що підтверджується відеозаписом. Крім того, працівниками поліції не була виявлена та озвучена жодна ознака визначена п. 4 Інструкції, а підставою проходження огляду, яку озвучив поліцейський «необхідність переконатися, що водій не вживає наркотичні засоби» не є ознакою визначеної Інструкцією. Вважає, що водія не повідомлено зі змістом направлення, що позбавляє останнього права на захист.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Кушніренка А.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД № 694547 від 03.01.2024 вбачається, що 03.01.2024 о 00 годині 20 хвилин по вул. Вільський Шлях, 8 в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст. 266 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 684547 від 03.01.2024, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився (а.с. 1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3); рапорті заступника командира роти №4 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції О.Гриб (а.с. 4); наявним в матеріалі справи відеозаписом обставин події з нагрудних камер поліцейських (а.с. 5).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що фабула правопорушення, зазначена у протоколі від 03.01.2024, не відповідає фабулі правопорушення, викладеної у ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відсутність в останній такого складу адміністративного правопорушення керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, кваліфікуючою ознакою є саме факт відмови від проходження огляду, про що зазначено у протоколі від 03.01.2024, тому його фабула повністю відповідає змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо відмінності у часі, а саме: суть правопорушення виявлено о 00 год. 20 хв., а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не співпадає із часом зазначеним в протоколі, то в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначений час (00 год. 20 хв.), коли останній керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині повністю спростовуються відеозаписом.

Доводи апелянта стосовно невідповідності часу на відеозапису з нагрудної камери та складання протоколу, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки вказані розбіжності в часі є незначними. Крім того, приблизне відображення в протоколі часу вчинення правопорушення або незначні неточності у часових позначках, відображених в адміністративних матеріалах, жодним чином не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення та не впливає на встановлення винуватості особи.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відразу після зупинки транспортного засобу та перевірки документів, з підстав порушення комендантської години, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» було доведено, за якими ознаками виникла підозра про його знаходження в стані наркотичного сп`яніння і ці ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 також роз`яснено про підстави проведення такого огляду, зважаючи на наявні ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі. ОСОБА_1 попереджений про наслідки ухилення від проведення огляду та належним чином роз`яснені права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що спілкування з поліцейським проводилося у темну пору доби, а визначення реакції зіниць ніхто не проводив, щодо підвищення жвавості рухів, то він відповів, що нервує, оскільки безпідставно пропонують пройти огляд, що підтверджується відеозаписом, є безпідставними, оскільки зазначені поліцейськими в протоколі ознаки сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно.

Щодо посилань на те, що працівники поліції, ще до моменту виявлення ознак сп`яніння у нього, мали інформацію, що він вже відмовлявся від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому запропонували такий огляд є особистим тлумаченням апелянта, оскільки ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння зазначив «я не вживав, не вживаю, і не бухаю», а тому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості на неодноразові запрошення працівників поліції проїхати в медичний заклад і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чим в подальшому ймовірно довів би те, що він дійсно не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння. Пізніше, коли працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання протоколу, останній зазначив «можна не складати, будь ласка».

Відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я- не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння і така відмова була беззаперечною.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтами не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 березня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь