Справа№464/773/24
пр.№ 3/464/498/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 КУпАП,

встановила:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол серії ВАД №028226 від 26.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 18.01.2024 близько 11.00 год. за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 8 у гуртожитку №2 на другому поверсі на загальному коридорі блоку №32, вчинила дрібне хуліганство, а саме нецензурно лаялась, образливо чіплялась та цькувала ОСОБА_2 , чим вчинила дії, що порушують громадський порядок, спокій громадян, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала та пояснила суду, що 18.01.2024 перебувала на кухні загального користування разом з доньками ОСОБА_2 , коли одна з дочок гучно закрила мікрохвильову піч, а тому вона зробила їй зауваження, після чого в гуртожитку виник конфлікт. Вважає, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах, не відповідають дійсності, а співмешканці гуртожитку умисно конфліктують з нею, оскільки вона є особою з інвалідністю другої групи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення про те, що 18.01.2024 до неї зателефонувала донька, яка повідомила про те, що ОСОБА_1 ображала її, висловлювалась нецензурними словами, чим довела її до сліз, у зв`язку із чим потерпіла попросила співмешканця ОСОБА_3 придивитись за донькою. В подальшому, коли повернулась до місця проживання, у них з ОСОБА_1 виник конфлікт, через що вона поскаржилась до адміністрації гуртожитку. Зауважила, що не була присутньою під час непорозуміння, що виникло між ОСОБА_1 та її донькою, їй невідомо хто викликав працівників поліції, однак брала участь у складенні протоколу про адміністративне правопорушення, під час складення якого ОСОБА_1 вела себе неприязно, вживала нецензурну лексику.

Свідок ОСОБА_3 надав покази про те, що проживає у гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_2 , та його співмешканцями є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Так, 18.01.2024 йшов по коридору та почув, що ОСОБА_1 нецензурно виражається. Після чого, йому зателефонувала ОСОБА_2 та попросила приглянути за її донькою, яка дуже плаче. Під час розмови з останньою дізнався, що ОСОБА_1 виражалась нецензурними словами в її сторону, чим дуже налякала дитину.

Працівник поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення про те, що 18.01.2024 на дільничну станцію поліції, що на АДРЕСА_3 , прийшла потерпіла ОСОБА_2 з двома доньками та комендантом гуртожитку ОСОБА_5 , які скаржились на ОСОБА_6 , оскільки остання зробила зауваження потерпілій щодо дітей та між ними розпочався конфлікт. Таким чином, ОСОБА_2 виявила бажання написати заяву, за фактом якої працівник поліції склала адміністративні матеріали. Зауважила, що адміністрація гуртожитку стверджує про наявність конфліктних ситуацій між ОСОБА_6 та іншими мешканцями протягом останніх пів року.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що є комендантом гуртожитку, що на АДРЕСА_4 . Пояснила, що не була присутньою під час конфлікту, що мав місце 18.01.2024, однак зі слів мешканців будинку знає, що ОСОБА_1 ображала дітей ОСОБА_2 , яка в той момент була відсутньою за місцем проживання. Зазначила, що молодша донька потерпілої, внаслідок даної ситуації, боїться виходити до спільного коридору в гуртожитку. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 є нестриманою, може грубо відповісти, не дотримується правил спільного проживання, що встановлені в гуртожитку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

На підтвердження вини ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №028226 від 26.01.2024;

-копію заяви потерпілої ОСОБА_2 від 23.01.2024, відповідно до якої просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , яка привселюдно цькує її та її дітей, ображає нецензурними словами, що відбулось 18.01.2024 близько 11.00-12.00 год. в приміщенні гуртожитку;

-письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 23.01.2024;

-письмові пояснення свідка ОСОБА_8 від 23.01.2024;

-характеристику ОСОБА_1 ;

-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 26.01.2024, відповідно до яких заперечує вчинення будь-яких неправомірних дій відносно ОСОБА_2 та її доньок, водночас стверджує про те, що потерпіла била та ображала її;

Пунктом 16 Постанови Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» визначено, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т.ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КпАП (80732-10). За відсутності таких даних і неможливості їх доповнити суддя повертає матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення.

Суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КпАП (80731-10), на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Щодо осіб, які займаються суспільно корисною працею і позитивно характеризуються за місцем роботи, навчання та проживання, необхідно застосовувати, як правило, не арешт, а інші адміністративні стягнення, а також заходи громадського впливу.

Отже, як встановлено в ході судового розгляду, між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 наявний конфлікт, пов`язаний зі спільним проживанням, який носить тривалий характер. 18.01.2024 ОСОБА_1 були вчинені дії, що містять ознаки образливого чіпляння до потерпілої у приміщенні гуртожитку, що є громадським місцем, чим порушено порядок і спокій іншим співмешканців, що призвело до звернення останніми із відповідними скаргами до адміністрації гуртожитку.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, зокрема пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, покази свідків, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 формально містять ознаки зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та такі дії могли порушувати спокій потерпілої та її доньок, оскільки остання звернулася з заявою до правоохоронних органів, а тому приходжу до висновку що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Беручи до уваги викладене, приходжу до висновку, що, хоча дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, формально містять ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак шкода, завдана потерпілій, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, а отже вказані дії не становлять суспільної небезпеки, яка є типовою для дрібного хуліганства, а тому приходжу до висновку про можливість визнання вчиненого ОСОБА_1 діяння малозначимим та звільнення її від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

При цьому слід звернути увагу на те, що звільнення від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення їй усного зауваження в конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

На підставі ст. 22, 173 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.