Справа №295/2703/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.5 ст. 126, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №425000 від 11.02.2024, ОСОБА_1 , 11.02.2024 о 00-05 год., у м. Житомирі по вул. Покровській, 169, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter », реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Судом також направлялось повідомлення про дату, час і місце судових засідань на адресу, вказану ним при складанні протоколу, однак, згідно трекінгу відправлення АТ «Укрпошта», повідомлення не вручене, повернуто за зворотною адресою : у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань не подавав, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Органом уповноваженим на складання протоколу інкримінується ОСОБА_1 керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП) при цьому до матеріалів справи додається довідка про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобами відповідно категорії.

Матеріали справи містять довідку ВАП УПП в Житомирській області ДПП від 21.02.2024 згідно якої, відповідно до наявної електронної бази даних НАІС/ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 24.12.2019.

Відповідно до Правил Дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Посвідчення водія на право керування транспортним засобом видається в порядку визначеному Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами затверджених постановою КМУ від 08.05.1993 №340.

Частина перша ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться зокрема в посвідченні водія відповідної категорії.

Повторне вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

За таких обставин, доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП у даній справі, матеріали не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справі «Karelin проти Росії», рішення №926/08 від 20.09.2016, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого частиною другою ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко