Справа № 510/88/24 Провадження № 3/510/191/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року С у д д я Р е н і й с ь к о г о р а й о н н о г о с у д у

О д е с ь к о ї о б л а с т і Бошков І.Д.

розглядаючи в режимі відео-конференції матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешк.: АДРЕСА_1 , протягом року не вчинив адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Як виходить з наданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 479604 від 02.01.2024 р., гр. ОСОБА_1 , 02.01.2024р. о 09:15 год., керував транспортним засобом марки «GEELY» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Пройшов в встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що свідчить висновок від 02.01.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, згідно вищевказаного протоколу, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Захисник ОСОБА_1 Аждер В.А., надав суду клопотання де просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адмінправопорушення.

Суд зазначає, що рішення ухвалюється виключно на доказах, які надані учасниками судового розгляду.

Судом в ході судового розгляду були досліджені матеріали адміністративної справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 479604 від 02.01.2024 р.; копія посвідчення водія ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.01.2024р.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, суд з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, повинен оцінити не тільки зміст протоколу, але і належність та допустимість доказів, та законність дій працівників правоохоронних органів, закладу охорони здоров`я (у даному конкретному випадку).

За загальними правилами допустимими доказами є такі докази, які отримані в порядку, встановленому законом або іншими нормативними актами.

Допустимість доказів означає правову придатність їх для використання у процесі доказування. Допустимість доказів означає, що:

фактичні дані як докази одержані уповноваженим на те суб`єктом;

фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян;

фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені;

зібрані докази та інші матеріали кримінальної справи загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання фактичних даних.

Non геfегt quіd nоtum sit judici, sі nоtum, nоn sit fіrma, judісіі - Не має значення, що відомо судді, якщо це стало йому відомо не у встановленому Законом порядку.

Так, досліджуючи адміністративні матеріали, суд прийшов до висновку, що протокол серії

ААД № 479604 від 02.01.2024 р. та додані до нього докази, є незаконними, такими, що складені в порушення норм, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення (статті 266) та профільної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція), виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу гр. ОСОБА_1 , 02.01.2024р. о 09:15 год., керував транспортним засобом марки «GEELY» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 пройшов в встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що свідчить висновок від 02.01.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, всупереч вимогам вказаної Інструкції у протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку медичного огляду виданому Ренійською ЦРЛ 02.01.20242 року складеному відносно ОСОБА_1 будь-який цифровий показник алкоголю в крові не вказаний, а тому, стверджувати, що останній вчинив правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, не має правових підстав. Цифровий показник проміле, менш ніж 0,2 проміле також є алкогольним сп`янінням, але законом вважається допустимим.

Треба зазначити, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

3 огляду на вищевикладене, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також із диску з відео-запису події неможливо встановити чи перебував він у стані алкогольного сп`яніння ( ОСОБА_1 не шатається, мова не порушена).

Відповідно до ч.5ст.266 КУпАП «Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним».

Відповідно до п.1ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналізуючи та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП слід відмовити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1,245,247 п.1, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмовити, на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Провадження по справі закрити.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32-1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.Д. Бошков