Справа № 931/213/24
Провадження № 3/931/156/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 (сел.Локачі)Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом в ФГ "Світанок-Ш", протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457323 від 16.03.2024 року ОСОБА_1 16.03.2024 року о 00:06 в сел. Локачі по вул. Луцькій керував автомобілем "ВАЗ2109" д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер ALCOTEST 6810" тест № 6276, результат тесту позитивний - 0,87 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні праволпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав. Зазначив, що дійсно 16.03.2024 року випив пива, а потім сів за кермо, оскільки знайомий просив його забрати, а більше не було кому. Крім того, підримав подане ним пояснення та клопотання. Так, 28.03.2024 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав пояснення з приводу вчинення ним даного правопорушення. У поясненнях зазначає, що свою вину у вчиненні даного правопорушення визнає та просить суворо не карати, щиро розкаюється у вчиненому, ухилятися від відповідальності не має наміру. Просить суд врахувати, що він працює трактористом у Фермерському господарстві «Світанок-Ш», має категорію С1, С, які призначені для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 кілограмів і вище, що важливо для роботи у фермерському господарстві. У зв`язку з завантаженістю під час польових робіт для прибуття до місця роботи він використовує власний транспорт. Тому, просить при накладенні адміністративного стягнення не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки в умовах введеного воєнного стану на території країни, вчасне прибуття на роботу та виконання роботи у фермерському господарстві у важкий для країни час має важливе значення. Своє клопотання мотивує також тим, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права. Беручи до уваги наведене, просить суд призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також просить врахувати, що дії, вчинені ним, не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь- яких обставин, що обтяжують його відповідальність, немає. Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважає, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим.

До своїх пояснень додає також клопотання його роботодавця - голови ФГ "Світанок-Ш» ОСОБА_2 , у якому останній також просить призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що в умовах воєнного часу в сільському господарстві не вистачає кваліфікованих працівників, а в ФГ "Світанок-Ш» лише два працівники, які мають категорію С1, С, одним з яких є ОСОБА_1 . Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами поставить фермерське господарство в скрутне становище у зв`язку з нестачею кваліфікованої робочої сили.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457323 від 16.03.2024 року; чеком приладу «Drager Alcotest 6810», з якого вбачається, що особою, яку тестують, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тест від 16.03.2024 року о 00:08 год. показав результат 0,87 ‰; довідкою СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії "В" отримував 10.08.2010 року Центр ДАІ 0706; рапортом від 16.03.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, результат огляду на стан сп`яніння 0,87‰; рапортом від 16.03.2024 року; копією свідоцтва № П 51 QM 0661 083 23 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки приладу «Drager Alcotest 6810», копією свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Drager Alcotest 6810»; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського; усними поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, в тому числі, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 10.08.2010 року Центр ДАІ 0706, тому останній під категорію "водій" підпадає.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами суд зазначає наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення для водіїв у виді штрафу, поєднаного із позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч.1 ст.33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1 ст.130 КУпАП, ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

При цьому, дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно, вчинене відноситься до грубого порушення ПДР України, а водій не може не розуміти загрози для оточуючих внаслідок власної поведінки.

У даному випадку, з огляду на положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, також вважаю за потрібне звернути увагу на наступне рішення.

Так, по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 , який провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, не можуть слугувати підставою для задоволення його клопотання з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, проігнорував вимоги п.п. 2.9 (а.) ПДР України.

Отже, приходжу до висновку про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, що не лише відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, а й відповідає вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП України щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.

Законодавець не передбачає можливості призначення на водіїв стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вимога ОСОБА_1 про застосування аналогії права за Кримінальним кодексом України, який містить відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є необгрунтованою та хибною, оскільки ч. 4 ст. 3 Кримінального кодексу України визначено, що застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Отже, наведені доводи ОСОБА_1 в клопотанні про призначення йому стягнення без позбавлення права керування транспортним засобом не відповідають вимогам Закону.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення по санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП, ЗУ "Про судовий збір", на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду С. В. Масляна