Житомирський апеляційний суд
Справа №287/2926/23 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22.11.2023 о 20 год 45 хв, в с. Лопатичі, по вул. Гагаріна, 65, Коростенського району, Житомирської області, керував транспортним засобом «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права. Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Також вказав, що другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення він не отримував, такий міститься у матеріалах справи, що суперечить ч.2 ст.254 КУпАП та не може вважатися належним роз`ясненням йому процесуальних прав та обов`язків. Зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотними порушеннями встановленого порядку та без залучення свідків, яких не допитано під час розгляду справи. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на те, за допомогою якого технічного засобу йому пропонувалось пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, та посилання на номер технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, в матеріалах відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я. Отже вважає, що належні докази його вини відсутні.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що участі в розгляді справи не брав.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.53), до суду апеляційної інстанції повторно не з`явився та повторно надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він, являючись військовослужбовцем, виконує бойові завдання, пов`язані з відсіччю збройної агресії росії.

В той же час, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 22.11.2023 о 20 год 45 хв, в с. Лопатичі, по вул. Гагаріна, 65, керував транспортним засобом «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 398266 від 22.11.2023 (а.с.2), підтверджується наявними у справі доказами, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та його огляд на стан сп`яніння не проводився згідно п. 2.5 ПДР (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2023, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та його огляд на стан сп`яніння у «Олевська ЦЛ» не проводився згідно п. 2.5 ПДР (а.с.6); копією постанови серії БАД № 949766 від 22.11.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7); рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Р.Козловця від 22.11.2023 (а.с.8); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4,5); диском з відеозаписом обставин події (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дослідив всі докази у справі, проаналізував їх і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, про що водія було повідомлено працівниками поліції. ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 також було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто, за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно, за власним переконанням, визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І Інструкції. Як вбачається з відеозапису, у ОСОБА_1 було виявлено ознаку алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини і сам ОСОБА_1 не заперечував щодо наявності такої ознаки, пояснивши, що випив літер пива.

Відсутність посилання у протоколі на номер технічних засобів, за допомогою яких здійснювалась відеозйомка, не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою таких засобів (портативний відеореєстратор та реєстратор, встановлений всередині службового автомобіля) та не виключає належність і допустимість наявного в матеріалах справи відеозапису як доказу. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього, а в справі разом з оптичним диском вказані всі технічні характеристики засобів відеозапису, які використовувались поліцейськими під час фіксації обставин події.

Враховуючи, що працівниками поліції під час проведення огляду застосовувались технічні засоби відеозапису, присутність свідків в даному випадку не є обов`язковою (ст.266 КУпАП).

Відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ст. 266 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 в апеляційному суді не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Другий примірник протоколу в матеріалах справи відсутній, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне. Як свідчить відеозапис, ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, проте від будь-яких підписів у ньому та інших матеріалах відмовився.

Щодо розгляду судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_1 слід зазначити, що останній належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки (а.с.11), достовірність якої останній не спростував. Крім того, в силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою. Також, під час апеляційного розгляду справи були оцінені усі доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які останній не зміг висловити у місцевому суді, дана оцінка доказам у справі.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич