Справа № 504/857/24
Номер провадження 3/504/654/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

26.02.2024 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи з з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 163524 від 18.02.2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 встановлено, що останній 18 лютого 2024 року о 19:40 годин за адресою Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул.. Грубника, 18, керував автомобілем ВАЗ 21013 д/з НОМЕР_1 , будучі позбавлений права керування т.з. повтороно протягом року. Притягнуто до відповідальності ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова ЕАТ 7867548 від 04.10.2023. Зазначеними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, викликався до суду судовою повісткою, у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки SMS повідомленням.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.

Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за ч.5 ст.126 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, що не протирічить ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушення доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № № 163524 від 18.02.2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи;

- поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № № 163524 від 18.02.2024 року, в якому він визнав вину;

- відео-фіксацією зі службових нагрудних камер від 18.02.2024 року;

- постановою серії ЕАТ №7867548 від 04.10.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пом`якшуючих та обтяжуючих вину ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

У відповідності до приписів ч.ч. 2-4 ст. 30 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Підстав для призначення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч.5 ст.126 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки, надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованого ним транспортного засобу на праві власності та відповідно до протоколу ААД №163524 від 18.02.2024 року автомобіль ВАЗ 21013 д/з 039-520К належить ОСОБА_2 .

Згідно п. 1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванням транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд вважає за необхідне визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1КУпАП та п.5 ч.2 ст.4Закону України «Про судовий збір» суд стягує з особи, що притягується до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 279, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя Н. В. Вінська