Справа № 724/1117/24
Провадження № 3/724/637/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Скрипник С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, прожива11.04.24ючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185-10 ч.2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249804 від 31 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 31 березня 2024 року о 23.05 годині був затриманим у групі осіб з громадянкою України Ю.Бабецкул нарядом «Група реагування» в контрольованому прикордонному районі, на напрямку 0007 прикордонного знаку, на відстані 10000 метрів до лінії державного кордону, на околиці населеного пункту Крутеньки, Днітровського району, Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: не зупинив транспортний засіб та вдався до втечі, чим своїми діями порушив вимоги п. 5 ст. 19, п. 12 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення відповідальність, за яке передбачена ч.2 ст.185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.ст.10, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні не визнав суду пояснив, що йому на телефон зателефонував ОСОБА_2 щоб його відвезти у м.Хотин та забрати його брата. За дану послугу він мав заплатити 500 грн. Забравши брата ОСОБА_3 вони поїхали до лісу і позаду побачили за ними прямує машина чорного кольору, потім даний автомобіль включив поворот і обігнав їх автомобіль. Через 200 метрів зупинили його автомобіль. Будь-яку непокору законному розпорядженню представнику прикордонної служби не чинив. За наведених обставин, просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Санкцією ч.2 ст.185-10 КУпАП, передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння : відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №249804 від 31 березня 2024 року ОСОБА_1 ставитися у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185-10 КУпАП. При цьому, в протоколі, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, не зазначено законні вимоги представника Державної прикордонної служби та в чому полягало законне розпорядження чи вимога представника Державної прикордонної служби. Такі факти не встановлено і під час судового розгляду.

Зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано у чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 законній вимозі чи розпорядженню працівника Державної прикордонної служби.

Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні фото, ні відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 ..

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено.

З огляду на досліджені у справі докази, зважаючи на пояснення ОСОБА_1 , які не спростовані, ураховуючи обставини за яких було виявлено та затримано останнього, то суд не вбачає вчинення ним дій щодо злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, вчинене групою осіб.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується доадміністративноївідповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185-10 ч.2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247 п.1, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК