Справа № 643/589/24
Провадження № 3/643/813/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024

10 квітня 2024 року місто Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря судових засідань Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 вигулювала собаку породи дворняга без повідка та намордника, внаслідок чого заподіяно шкоду здоров`ю заявниці ОСОБА_2 та собаці, чим порушила правила утримання собак і котів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10.04.2024 ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала. Надала пояснення.

10.04.2024 потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримала обставини, викладені в адміністративному протоколі. Також надала суду пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійшов до такого.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Положеннями Глави 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачена підвідомчість будь-якому органу справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення діє в нинішній редакції з 08.11.2021.

До 08.11.2021 вказана стаття містила 2 частини. Склад адміністративного правопорушення, який нині охоплюється ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , до 08.11.2021 був передбачений ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, підвідомчість справ, передбачених ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, була та надалі продовжує бути визначена за судами першої інстанції (ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Оскільки справи за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому окрім основного стягнення, санкцією ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосоване виключно за рішенням суду, то наведене дозволяє зробити висновок, що справи за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення підвідомчі суду.

Частиною 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у порушенні правил тримання собак і котів, внаслідок яких було заподіяно шкоду здоров`ю людини чи її майну.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.01.2024 за адресою: м. Харків, вул. Автотракторна, б. 10 вигулювала собаку породи дворняга без повідка та намордника, внаслідок чого заподіяно шкоду здоров`ю заявниці ОСОБА_2 та собаці, чим порушила правила утримання собак і котів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ВАВ № 552955 від 17.01.2024.

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 .. Свідки на місці події не залучалися.

В судовому засіданні 10.04.2024 ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що її родині належить собака, без породи, велика. Собака проживає на подвір`ї домогосподарства, в будці. До інциденту, який вказаний в протоколі, собака не була щеплена. Вже в подальшому собаці були зроблені щеплення. Зазначила, що 12.01.2024 близько десятої години виносила пакет сміття з подвір`я, оскільки приїхали працівники комунальної служби з вивозу сміття. Хвіртку добре не закрила, а собака відв`язалася та вибігла на вулицю за межі подвір`я та напала. Також, ОСОБА_1 зазначила в судовому засіданні, що не заперечує факту нападу її собаки на потерпілу ОСОБА_2 та її собаку. Додала, що потерпіла ОСОБА_2 вела себе неадекватно, а тому собака на неї напала. Після інциденту, намагалася вибачитися та домовитися з потерпілою ОСОБА_2 , однак сума відшкодування була озвучена завелика.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 10.04.2024 заперечувала проти доводів правопорушниці. Повністю підтримала обставини, викладені в адміністративному протоколі. Пояснила, що 12.04.2024 прогулювалася зі своєю собакою. Побачила велику собаку, яка бігла на неї. Намагалася втекти від неї, однак собака бігла за нею, наздогнала та покусала її та собаку. Цей інцидент бачила господарка собаки ОСОБА_1 , але ніяк не відреагувала, забрати свою собаку не намагалася. Втрутився працівник комунальної служби, який вивозив сміття та врятував. Після чого викликали працівників поліції, які склали протокол. Додала, що її собака має ветеринарний паспорт. Після інциденту поїхали до ветеринарної клініки, зафіксовано ушкодження, лікувалися. У досудовому порядку намагалися врегулювати інцидент, однак безрезультатно.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, що підтверджують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Досліджені обставини та норми Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставини вчинення правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 552955 від 17.01.2024 (а.с.2), повідомленням (а.с.4), рапортом (а.с.5), копією письмової заяви ОСОБА_2 (а.с.6), копією письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.7), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.8), копією довідки з ветеринарної клініки (а.с.9), копією призначень лікаря (а.с.11), копіями квитанцій (а.с.10) фотознімками (а.с.12-17).

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані в установленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, хоча не заперечувала факту нападу та заподіяння шкоди її собакою потерпілій ОСОБА_2 та її собаці.

Посилання ОСОБА_1 на те, що потерпіла ОСОБА_2 вела себе неадекватно, а тому собака на неї напала не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Інші доводи ОСОБА_1 є безпідставними та не обґрунтованими.

Жодних доказів, які б підтверджували доводи ОСОБА_1 , а також спростовували обставини, викладені в адміністративному матеріалі, с боку останньої суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом надати суду докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції. З боку ОСОБА_1 жодних доказів невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не надано, жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків, призначення експертизи, тощо, не заявлено.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 в судовому засіданні намагалася заперечувати належність собаки її родині.

Аналіз позиції ОСОБА_1 та показів, наданих нею в судовому засіданні, дає підстави дійти висновку, що вони є непослідовними, постійно змінювалися, та, на думку суду, спрямовані на уникнення останньою адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не запевнила суд в тому, що утримувала тварину відповідно до правил утримання собак і котів та в майбутньому буде створювати належні умови утримання тварини відповідно до Правил.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали підтверджують фактичні обставини справи. Протокол ОСОБА_1 підписано, з правами ознайомлена, письмові пояснення надала на окремому аркуші.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , порушення прав останньої, матеріали справи не містять, суду не надано.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає в діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування норм ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що свідчить про умисний характер вчиненого нею правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення в діях ОСОБА_1 під час розгляду справи не встановлені.

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність вини НовОСОБА_3 , а в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, негативні наслідки, які настали, дані про особу, що скоїла адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 154, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок на користь держави (одержувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0020649, код класифікації доходів бюджету 21081100), з конфіскацією тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя О.О. Сугачова