Справа № 141/96/24
Провадження №3/141/67/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

17 лютого 2024 року о 21 год 28 хв на а/д сполученням с. Якимівка с. Кам`яногірка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився. Проводилась відеофіксація вказаної події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

02.04.2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2024 про виклик та допит в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також про закриття провадження у справі № 141/96/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання від 02.04.2024 зазначено, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке кваліфіковано працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що коли поліцейський автомобіль наближався та зупинився біля автомобіля ««Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 , вказаний автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі дороги.

ОСОБА_1 зазначає, що не керував автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки у той вечір, коли відбувались події, вказаним автомобілем керував його батько ОСОБА_2 , оскільки він вживав алкоголь на весіллі свого брата в м.Тетіїв. Від випитого алкоголю ОСОБА_1 стало погано, а тому його батько ОСОБА_2 відвозив його додому в с. Якимівка.

Однак, спочатку по дорозі його батько підвіз в с. Кам`яногірка невідомого йому чоловіка, який сів у автомобіль по дорозі та дуже просив його підвезти. Висадивши чоловіка в с. Кам`яногірка, батько повіз ОСОБА_1 додому в с. Якимівка, де по дорозі, обминаючи перешкоди, колесом зачепив обочину, а тому автомобіль скинуло на праву обочину в болото, звідки батько не міг виїхати, через що залишив ОСОБА_1 в автомобілі та пішов в с. Якимівка, для того, щоб знайти або людей, або ж транспортний засіб щоб витягти автомобіль з обочини, так як до даного села було недалеко, близько 1 кілометра.

ОСОБА_1 залишився в автомобілі, сидів на пасажирському сидінні та чекав повернення батька для того, щоб витягти автомобіль.

Приблизно через 10 хвилин до нього під`їхала патрульна машина працівників поліції, які почали в нього вимагати посвідчення водія та обвинувачувати його в тому, що він у стані алкогольного сп`яніння, а також вимагали пройти освідування.

В подальшому, працівники поліції складали якісь документи, які він не міг прочитати, оскільки було дуже темно, а тому він відмовився будь-що підписувати, та залишивши автомобіль, пішов додому в с. Якимівка, де, зустрівши вдома батька, все йому розповів. Після чого, його батько з ОСОБА_4 , жителем с. Бугаївка, взяли другий автомобіль, який належить його батькові та яким в той вечір керував ОСОБА_3 , поїхали витягувати автомобіль «RENAULT KANGOO», а він залишився дома в с. Якимівка та пішов в будинок спати.

Як розвивались події в подальшому він не знає, на наступний день він дізнався, що батько з ОСОБА_3 витягли автомобіль «RENAULT KANGOO» та привезли його до будинку, а також батько йому повідомив, що ще мав розмову з поліцейськими.

Отже, ОСОБА_1 стверджує, що 17.02.2024 автомобілем не керував, хоча і вживав алкогольні напої, чого не заперечує, однак його відмова від проходження освідування не може бути незаконною та утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та пунктів 6 та 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 року та в Мін`юсті України, освідуванню на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають водії на місці зупинки транспортного засобу, які ним керували в такому стані.

В даному випадку працівники поліції його не зупиняли та він не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні, що підтверджується відеозаписом відеореєстратора поліцейського, а тому за вказаних обставин він не мав обов`язку та не міг підлягати проходженню освідування, а тому його відмова від освідування в такому разі не може вважатись незаконною та утворювати склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також у клопотанні від 02.04.2024 зазначено, що перебіг усіх подій, зазначених у даному клопотанні, можуть засвідчити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких слід викликати в судове засідання та допитати в якост свідків по даній справі.

В судовому засіданні 02.04.2024 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 17.02.2024 він дійсно був у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом (автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 ) він не керував. Також вказав, що їхав зі своїм батьком додому з м.Тетіїв з весілля брата, оскільки він був дуже п`яним, та по дорозі додому підвезли чоловіка до с. Кам`яногірка, а потім поїхали в с. Якимівка. Коли вони їхали дорогою додому, зачепили обочину і загрузли в болоті, батько спробував виїхати з болота та не зміг, а тому пішов додому покликати когось на допомогу (від машини до будинку було приблизно 800 метрів), а він залишився в автомібілі чекати. В подальшому під`їхали працівники поліції.

В судовому засіданні 02.04.2024 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Токарчук М.В. зазначив, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, а не за кермом транспортного засобу, а тому працівники поліції не мали права проводити освідування та просити ОСОБА_1 пред`явити документи.

Також адвокат Токарчук М.В. зазначив, що у матеріалах справи наявний документ (направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) у якому зазначено, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча на відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів у медичному закладі.

Окрім того, відеозаписом не зафіксовано, як після складання усіх документів батько ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) разом із ОСОБА_3 під`їхати автомобілем «Nissan» до автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , та витягнути його з болота (на той момент ОСОБА_5 вже був вдома). Також у матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_2 про те що він забирає транспортний засіб «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , для зберігання у своєму господарстві, хоча це клопотання поліцейські мали б відібрати ще на місці події, а не у домогосподарстві Бартюка через 2 години, коли транспортний засіб вже на той момент був на місці.

Адвокат Токарчук М.В. зазначив, що за весь період відеозйомки працівники поліції не запитали ОСОБА_1 про те, чи керував він транспортним засобом, а лише запитували куди він їде.

Також в судовому засіданні 02.04.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Токарук М.В. підтримав клопотання від 02.04.2024 про виклик та допит в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та про закриття провадження у справі № 141/96/24 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Токарчука М.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2024 про виклик та допит в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та про закриття провадження у справі № 141/96/24 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП та матеріали справи № 141/96/24, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2024 в частині виклику та допиту в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки особи, зазначені у клопотанні від 02.04.2024, не надавали пояснення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не були залучені під час складання адміністративного протоколу в якості свідків, а також відсутні на відеозаписі з боді-камери поліцейського, долученого до матеріалів справи, та в матеріалах справи відсутня інформація, що зазначеним особам відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню та доказуванню по даній справі.

Окрім того, суд зауважує, що, як убачається з матеріалів справи № 141/96/24, ОСОБА_2 (батько ОСОБА_1 ) лише надав клопотання працівникам поліції про передачу йому транспортного засобу («Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 ), який він буде зберігати у своєму домогосподарстві.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання від 02.04.2024 у частині виклику свідків задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні норми передбачені й Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно п.п. 3-6 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно вимог п.п. 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Вказані в Інструкції ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова) визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053206 від 17.02.2024, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним 17.02.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 053206 від 17.02.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, причиною для проведення огляду були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, однак від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 від 17.02.2024 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Оратівська ЛПЛ», у якому також зазначені вказані вище ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду у медичному закладі (Оратівській ЛПЛ) ОСОБА_1 відмовився;

- диском з відеозаписом.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №053206 від 17.02.2024, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, які неможливо прочитати, при цьому, зауважень та заперечень від нього не надійшло.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено здійснений інспекторами патрульної поліції відеозапис події, яка відбулась 17.02.2024, та який долучено до матеріалів справи.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейськими, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, описаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053206 від 17.02.2024, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити його, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису MOV00006 від 17.02.2024, убачається, що в темну пору доби водій автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку на узбіччі дороги (у автомобіля були увімкнені задні фари (ліхтарі) стоп-сигнали), та у той час, як інспектор поліції підійшов до автомобіля, ОСОБА_1 , пересівши на пасажирське сидіння, одразу ж вийшов із автомобіля.

В ході спілкування із працівниками поліції, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, у зв`язку виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та протоколу про адміністративне правопорушення, пеердбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, відеозаписами MOV00006 та MOV00007 від 17.02.2024 зафіксовано, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння інспекторами поліції було розпочато оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 146345 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та інших адміністративних матеріалів.

Також з відеозаписів убачається, що в ході розмови з працівником поліції на місці події 17.02.2024 ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та не зазначав, що автомобілем керував його батько, а він залишився в автомобілі, сидів на пасажирському сидінні та чекав повернення батька для того, щоб витягти автомобіль.

Зокрема, з відеозапису MOV00006 від 17.02.2024 о 21:37:34-21:34:40 (час запису 0:08:24-0:08:27) убачається, що на запитання працівника поліції «Куди їхали?» ОСОБА_1 відповів: «..туди..». А відеозаписом MOV00007 від 17.02.2024 о 22:08:31-22:08:51 (час запису 0:09:22- 0:09:40) зафіксовано, що на запитання працівника поліції «звідки ви їхали?» ОСОБА_1 відповів: «…звідти…», не змігши в подальшому конкретизувати населений пункт.

Суд зауважує, що події, зафіксовані відеозаписом від 17.02.2024, відповідають суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053206 від 17.02.2024, та даний відеозапис є послідовний, оскільки безпосередньо на ньому зафіксовано дату його проведення та хронологія часу вчинення відповідних дій, які відбувались 17.02.2024 року.

Докази, які містяться в матеріалах справи, суд приймає до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують послідовність та хронологію подій, які відбувались 17.02.2024 за участі ОСОБА_1 , а також підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053206 від 17.02.2024 ні ОСОБА_1 , ні його захисником адвокатом Токарчуком М.В. суду не було надано, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та твердження у судовому засіданні 02.04.2024 та у наданому суду письмовому клопотанні від 02.04.2024.

Зокрема, усні та письмові доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Токарчука М.В., надані у судовому засіданні 02.04.2024, а також зазначені у письмовому клопотанні від 02.04.2024, суд до уваги не приймає та розцінює їх як правомірну лінію захисту, спрямовану на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами по справі, та, відповідно, спростовуються матеріалами справи № 141/96/24 та дослідженим відеозаписом, а також висновками суду щодо установлених обставин події від 17.02.2023.

Так, доводи захисника та ОСОБА_1 про те, що він не керував транспорним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , яким, у свою чергу, керував його батько ОСОБА_2 , який пішов в с. Якимівка для того, щоб витягти автомобіль з обочини на дорогу, суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки з відеозапису MOV00006 від 17.02.2024, убачається, що в темну пору доби ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку на узбіччі дороги (на відеозаписі зафіксовано, як у автомобіля були увімкнені задні фари (ліхтарі) стоп-сигнали, що під час стоянки транспортного засобу виключається).

Також відеозаписом MOV00006 від 17.02.2024 о 21:46:47 (час запису 0:17:35) зафіксовано, що на запитання працівника поліції «…а вдома є хтось трєзвий?..» з метою визначення особи, якій може бути передано право на керування транспортним засобом, ОСОБА_1 відповів: «…батько..».

Поряд з цим, з матеріалів справи № 141/96/24 убачається, що відносно ОСОБА_1 17.02.2024 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1463845. Зокрема, зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17.02.2024 о 21 год 40 хв на а/д с. Якимівка с. Кам`яногірка водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Суд зауважує, що доказів того, що постанова серії ЕНА № 1463845 від 17.02.2024 скасована чи на час розгляду даного адміністративного матеріалу оскаржується в суді ОСОБА_1 суду не надав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Поряд з цим, доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції щодо порушення прав ОСОБА_1 , а також щодо складання та оформлення адміністративних матеріалів по справі № 141/96/24 відносно нього суду не надано таматеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Суд звертає увагу, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, належить до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Як вбачається з інформації СПД №1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області № 429/233/1/05-2024 від 26.02.2024 та № 430/233/1/05-2024 від 26.02.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно комп`ютерного реєстру «НАІС», ІПС «Армор» отримував посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 30.07.2022, а також протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 17.02.2024 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд доходить переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним 17.02.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Суд, звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.7-9, 25, 27, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук