Провадження № 33/824/1320/2024 Доповідач у ІІ інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, та згідно ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Відповідно до постанови судді, 09 листопада 2023 року о 03 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гната Хоткевича, 12, м. Київ, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», результат - 1,51 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху.

Крім того, 09 листопада 2023 року о 03 год 05 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гната Хоткевича, 12, м. Київ, рухався у комендантську годину та перетнув подвійну суцільну лінію та не виконав законну вимогу щодо зупинки транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить зазначену постанову скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що згідно матеріалів відеозапису встановлено, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було. Крім того, ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі «Драгер» до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, втім для проведення огляду в закладах охорони здоров`я ОСОБА_1 направлено не було. Отже, беручи до уваги, що ОСОБА_1 після його незгоди із результатами огляду до медичного закладу не направлявся та не доставлявся, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання з`явились. Від захисника надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без їх участі.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 531933 від 09 листопада 2023 року ; квитанції приладу «Drager Alcotest 7510» від 09 листопада 2023 року тест № 1006 з результатом 1.51 ‰; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копіії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.11.2023 серії ЕАТ № 8104297 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, записаними на DVD-R диск.серії ААБ №211798 від 08.09.2023;

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, їхав з вимкненим ближнім світлом фар, що було підтверджено останнім. Надалі працівники поліції, вбачаючи в нього ознаки алкогольного сп`яніння, запитали у ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь, на що останній відповів, що вживав вчора. Працівники поліції роз`яснили про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», поліцейські роз`яснили про допустиму норму та те, як проходить процедура огляду. Результат Драгеру - 1,51‰. З оглядом ОСОБА_1 погодився, однак працівники поліції пояснили, що у випадку незгоди з результатами, огляд можна пройти у лікаря-нарколога. Потім працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відстороняються від керування автомобілем, і щоб той зателефонував комусь зі знайомих. Надалі на відео зафіксовано процес складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення пояснив, що винен, просить врахувати це при прийнятті рішення по даному протоколу.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіДніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига