БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/36/24
Справа № 356/22/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 15.01.2008, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274537 від 30.12.2023, водій ОСОБА_1 о 00 годині 30 хвилин 30.12.2023 в м. Березань, по вул. Медична, керував автомобілем Renault Magnum 500, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на спецприлад «Драгер» та в медичному закладі відмовився на нагрудну бодікамеру.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

20.02.2024 ОСОБА_1 подав у письмовому вигляді до суду пояснення, докази невинуватості, в яких з протоколом поліції не погодився з наступних підстав. Так, він особисто займається підприємницькою діяльністю у сфері вантажоперевезень та у його власності перебуває два вантажних автомобілі (зерновози). Оскільки одночасно керувати двома автомобілями неможливо, він звернувся за допомогою до ОСОБА_2 з можливим подальшим його працевлаштуванням. 29.12.2023 він зі ОСОБА_2 вирушили на завантаження на елеватор в с. Райківщина. Прочекавши весь день, завантаження не відбулося у зв`язку з технічною поломкою на елеваторі, після чого під керуванням водія вони вирушили до м. Березань, вул. Медична, до місця його проживання, поблизу з паркувальним місцем його вантажного авто. Прибувши на місце, приблизно о 23:10 год. 29.12.2023 вони зі ОСОБА_2 сиділи всередині авто, ввімкнувши світло, та близько 40 хв. розмовляли. Приблизно о 00:10-00:20 год. 30.12.2023 до них під`їхали працівники «Спруту» з попередженням про комендантську годину та надання на їхню вимогу документів, на що їм повідомили, що ніхто не рухається. Під час розмови вони з водієм знаходилися на подвір`ї, один з працівників заліз до авто та схопив всі документи, які знаходилися на панелі приборів. Після цього прибули працівники поліції, яким сказали, що нібито він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зауважив, що відеофіксація відбувалася частково, та не містить пояснень його водія, який перебував за кермом. Окрім того, його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Фабула правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає диспозиції статті КУпАП, а саме вказано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження огляду, в той час як статтею відповідальність передбачена саме за керування в стані сп`яніння або за відмову від проходження такого огляду. Окрім того, сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення. За таких обставин, вказував на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив провадження у справі закрити (а.с.56-59).

ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.02.2024 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що транспортним засобом не керував, за кермом не перебував. Надав пояснення за змістом тотожні його письмовим поясненням, долученим у судовому засіданні. При огляді відеозапису підтвердив, що на записі саме він.

В судових засіданнях 11.03.2024, 04.04.2024 та 08.04.2024 ОСОБА_1 доповнень чи додаткових пояснень не зазначив.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду пояснив, що того вечора вони з ОСОБА_1 повернулись із завантаження в с. Райківщина та стояли на площадці, розмовляли у кабіні автомобіля. За кермом був свідок. Після опівночі до них під`їхали працівники «Спруту» та сказали, що вже комендантська година. В цей час один з їхніх працівників заліз у автомобіль і взяв на панелі приборів документи ОСОБА_1 , які там лежали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що того вечора взимку, точної дати не пам`ятає, він разом з поліцейськими та ОСОБА_4 в складі ДФТГ здійснювали патрулювання в м. Березань. Була вже комендантська година, після 12 години ночі, коли проїхала фура, це було за 100-200 м, вони її зупинили та поки до неї під`їхали, фура вже стала на обочині. Вони її оцепили. З фури вийшли три чоловіки, серед них і ОСОБА_1 . Далі з ними спілкувались працівники поліції.

В судове засідання в якості свідків викликались працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які оформляли вказаний адміністративний матеріал, разом з тим, будучи належним чином повідомленими, останні на виклик суду в судові засідання 11.03.2024, 04.04.2024 та 08.04.2024 не з`явились, причин поважності неявки суду не повідомили (а.с.61,69,77).

Судом також вжито всіх можливих заходів для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 , однак останній на виклик суду в судові засідання 11.03.2024, 04.04.2024 та 08.04.2024 не з`явився, причин поважності неявки суду не повідомив (а.с.62,64-65,70-71,75,79).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Згідно з п.п. 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, не дивлячись на заперечення, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується наданими суду доказами, що узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумнівів у їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 274537 від 30.12.2023 (а.с.1), рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумія Є., відповідно до якого 30.12.2023 ним спільно з сержантом поліції ОСОБА_6 здійснювалось патрулювання в м. Березань та близько 00 год. 30 хв. по вул. Медична було зупинено вантажний автомобіль Renault Magnum 500, д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на спецприлад «Драгер» та в медичному закладі відмовився (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з якими 30.12.2023 близько 00 год. 30 хв. по вул. Медична в м. Березань було зупинено вантажний автомобіль Renault Magnum 500, д.н.з. НОМЕР_3 , який порушив комендантську годину, водій даного автомобіля ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння; в їх присутності водію було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння за допомогою спецприладу «Драгер» та в медичному закладі, на що той відмовився (а.с.3-4).

Згідно відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 в порядку ст. 265-1 КУпАП тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 , та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 , від підпису ОСОБА_1 відмовився (а.с.1).

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, на яких об`єктивно зафіксовані обставини, що вказують на наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні (а.с.6).

На долученому до протоколу диску міститься два файли відеозапису: «130 а» та «130».

З файлу відеозапису «130» (період часу 01 хв. 30 с. 05 хв. 46 с. файлу«130») чітко вбачається, як працівником поліції у встановленому законом порядку запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, при цьому, вимога працівника поліції про необхідність проходження огляду озвучена декілька разів, була чіткою, однозначною і зрозумілою для сприйняття, на що ОСОБА_1 відмовився шляхом ігнорування означеної пропозиції поліцейського, заперечував свій статус водія, зазначаючи, що не буде проходити огляд, бо вважає таку вимогу безпідставною, вказуючи на відсутність доказів, вимагаючи надати йому відеофіксацію правопорушення, на що працівником поліції роз`яснено, що вказана поведінка розцінюється як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, та за що на нього буде складено відповідний протокол.

Вказані вище заперечення ОСОБА_1 безпідставні та відхиляються судом з наступних підстав.

Так, з відеозаписів «130 а» та «130» вбачається, що ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, факт перебування у стані сп`яніння не заперечує. Визнає, що даний автомобіль належить йому (період часу 00 хв. 44 с. 00 хв. 46 с. файлу «130»).

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що того вечора він зі ОСОБА_2 приїхали до місця його проживання в м. Березань, по вул. Медична, за кермом був ОСОБА_2 , та сиділи в салоні автомобіля розмовляли, після чого до них під`їхали працівники «Спруту», а потім і поліція та звинуватили у нібито керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.

Разом з тим, дані його пояснення викликають обґрунтовані сумніви, тому суд розцінює їх критично як позицію захисту особи з метою уникнення від відповідальності, оскільки відеозйомка на бодікамеру велась протягом досить тривалого часу, поки поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 як водієві пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, проте останній жодного разу не вказав, що за кермом був саме ОСОБА_2 , який, з його пояснень, наданих у судовому засіданні, знаходився на той момент поряд та міг би підтвердити даний факт.

Навпаки, на місці події ОСОБА_1 вказує, що не знає, хто керував даним транспортним засобом (відрізок часу 02 хв. 43 с. 02 хв. 51 с. файлу «130») та посилається на те, що хоче бути свідком (відрізок часу 02 хв. 29 с. 02 хв. 34 с. файлу «130»), не виконуючи свого обов`язку щодо проходження огляду.

Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, та намагався спотворити адміністративну процедуру, ухилившись від відповідальності.

За таких обставин, суд критично оцінює показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 щодо некерування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки, як встановлено в суді, свідок попередньо знайомий з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та перебуває з ним у довірливих відносинах, ОСОБА_1 звернувся до нього з наміром подальшого його працевлаштування водієм, що вказує на значний рівень довіри та обізнаність про особу, якій він передає цінне майно, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості його свідчень, а також сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи. Окрім того, з відеозапису не вбачається, що вказана особа, перебуваючи тривалий час на місці події, зазначала б працівникам поліції про те, що керував транспортним засобом саме він, а не ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, керував транспортним засобом саме ОСОБА_2 , просто відеозапис їх не містить, також не приймаються судом як надумані, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 констатує, що не знає, хто керував транспортним засобом.

Таким чином, суд оцінює показання свідка захисту ОСОБА_2 як сумнівні, надані з метою уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинене ним порушення та відхиляє їх.

При цьому, суд зауважує, що припис ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі - «будь-які фактичні дані».

На відрізку відео 01 хв. 08 с. 01 хв. 49 с. поліцейський вказує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджують, в тому числі, два свідки.

З цього приводу суд враховує пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наявні в матеріалах, щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні, дав показання, які за змістом не суперечать вказаним поясненням, узгоджуються з відеозаписом, будь-яких законних та розумних підстав ставити під сумнів їх пояснення немає.

В свою чергу суд враховує, що свідок ОСОБА_3 також підтвердив у судовому засіданні, що автомобіль рухався в комендантську годину після 12 години ночі та лише потім був зупинений, що повністю йде врозріз з поясненнями ОСОБА_1 про те, що вони стояли на парковці понад годину і тільки потім до них під`їхали працівники «Спруту».

Вимога ОСОБА_1 про надання працівниками поліції доказів відеофіксації вчиненого правопорушення до початку розгляду справи не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки згідно зі ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

З аналізу змісту положень ст. 254 КУпАП, а також розділів ІІ, Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відміну від процедури розгляду справ, віднесених до компетенції органів поліції, не передбачено пред`явлення особі, відносно якої складається протокол, доказів на підтвердження вчинення правопорушення. Разом з тим, такі докази долучаються в силу приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП до матеріалів справи та досліджуються судом при її розгляді в судовому засіданні.

В силу вимог п. 2.5 ПДР, які є імперативними, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що була висунута в межах його повноважень, навіть якщо, виходячи зі своєї оцінки ситуації, він вважає таку вимогу безпідставною.

Доводи ОСОБА_1 про допущені грубі порушення у вигляді невідсторонення його від керування транспортним засобом, як того вимагають приписи ст. 266 КУпАП, суд відхиляє як безпідставні, оскільки вказані посилання не впливають на встановлення факту відмови водія проходити огляд у встановленому законом порядку, окрім того, у своїх письмових поясненнях, долучених до справи, ОСОБА_1 сам зазначив, що після події автомобіль було замкнено на паркувальному місці і кожен вирушив до місця проживання, що знаходились поряд, отже, автомобіль не перешкоджав руху, тому об`єктивних підстав передавати його під розписку іншій особі або поміщати його на спецмайданчик не вбачалось.

Крім того, всупереч таким посиланням ОСОБА_1 , фабула правопорушення, зазначена в протоколі, відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та містить посилання на відмову водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, щодо безперервності відеозапису не тягнуть за собою автоматичної невинуватості особи у вчиненому правопорушенні, оскільки в силу вимог ст. 251 КУпАП, суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в сукупності. На наданому суду відеозаписі об`єктивно зафіксовані фактичні обставини, що вказують на наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, тому суд приймає його до уваги разом з сукупністю інших доказів.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , протокол як документ містить дані, що підлягають доказуванню в даній справі та є процесуальним джерелом доказів відповідно до ст. 251 КУпАП, а зафіксовані в ньому обставини узгоджуються з іншими наданими та дослідженими судом доказами, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому.

Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від отримання копії протоколу та зазначення пояснень по суті порушення, останній відмовився, що засвідчено відповідною відміткою (а.с.1).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню дорожньо-транспортним пригодам, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює, займається підприємницькою діяльністю, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко