ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Вельничука Я.І. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрито за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 17.01.2024 року о 12 год. 14 хв. в м. Чернівці по вул. Винниченка, 119, керуючи транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надала переваги у русі транспортному засобу марки «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі - вул. Винниченка, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.16.11 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Вельничук Я.І. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки не відповідає сутності справи, крім цього судом першої інстанції грубо порушені норми матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно п.16.11. Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто, водій автомобіля марки RENAULT ARKANA д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 .1. на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою, повинна була надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, зокрема транспортному засобу марки BA3-21083 д.н.з. НОМЕР_2 , що нею зроблено не було і як наслідок відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано наявність причино- наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ОСОБА_2 ПДР України та наслідками, які настали, а саме пошкодженням транспортних засобів, що в подальшому призвело до прийняття незаконного рішення по даній справі.

Просить постанову районного суду про закриття провадження у справі про адміністративне

ЄУНСС №725/503/24 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Провадження №33/822/253/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 124 КУпАП

правопорушення відносно ОСОБА_2 скасувати та винести нову постанову, якою останнювизнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Вельничука Я.І, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 та., який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, посилаючись на аргументи викладені у ній, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи наведені адвокатом Пославським В.С., який представляє правопорушницю ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався.

Висновки районного суду про відсутність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на переконання суду апеляційної інстанції є передчасними та не ґрунтуються на матеріалах адміністративного провадження.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №632234 від 17.01.2024 р. вбачається, що 17 січня 2024 року о 12 год. 14 хв. в м. Чернівці по вул. Винниченка, 119, водій ОСОБА_2 керуючи авто «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надала переваги у русі автомобілю «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі - вул. Винниченка, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає, чим порушила вимоги п.16.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Отже, ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП складену 17 січня 2024 року (а.с.2).

Так, на схемі відображено місце події (ділянку дороги), де сталося зіткнення транспортних засобів, ширину проїжджої частини дороги, розташування транспортних засобів після зіткнення.

Також схемою місця ДТП, зафіксовано отримані транспортними засобами механічні ушкодження (а.с.2 (на звороті).

Зокрема, у автомобіля «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджено: передню праву фару, протитуманка, передній бампер, праве переднє крило.

У автомобіля «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджено: переднє ліве крило, лонжерон, стойка дверна, капот, бампер, 2 фари, права передня дверцята, праве переднє крило, заднє праве крило, задній бампер.

Все це свідчить про те, що саме водій ОСОБА_2 при виїзді з прилеглої вулиці не надала переваги в русі водію «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Крім того, обидва водії надали безпосередньо після події ДТП письмові пояснення щодо обставин ДТП.

Зокрема, водій ОСОБА_1 пояснив, що він їхав по вулиці Винниченка з дозволеною швидкістю. З другорядної дороги почав виконувати маневр водій «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 прямуючи у ліву смугу, яку він обрав заздалегідь для виконання маневру на вул. Комунальників. Водій «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 не переконавшись у безпечності маневру почав рух та здійснив зіткнення з його автомобілем «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_2 . Враховуючи боковий удар від автомобіля «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 він отримав моральний шок і від удару він опинився в автомобілі BMW, який був запаркований на автомобільній парковці (а.с.6).

ОСОБА_2 пояснила, що вона виїжджала на вул. Винниченка. Зупинившись пересвідчитись у тому, що може здійснювати виїзд почала рух. Переїхавши першу полосу руху, зупинилась у другій. В цей момент відчула удар у праву сторону свого автомобіля. Даного автомобіля, під час її виїзду, на проїжджій частині не було (а.с.7).

Окрім того, в матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_4 , який вказав, що свій автомобіль марки BMW д.н.з. НОМЕР_3 він залишив біля автосервісу за адресом вул. Вінниченка, 117а, коли він був поруч із своїм автомобілем у його машину врізався автомобіль «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_1 (а.с.5).

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

На думку апеляційного суду, за наведених та досліджених судом вище доказів, доданих до справи, вина водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження, а підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам у суду немає. В зв`язку з чим, доводи сторони захисту в інтересах ОСОБА_2 , наведені в запереченні на апеляційну скаргу адвоката Вельничука Я.І. не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, так як докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доводять саме її винуватість у скоєному.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

За таких обставин, доводи адвоката Вельничука Я.І. про те, що саме водій ОСОБА_2 порушила ПДР України, а саме п.16.11. ПДР, - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими і підтверджуються доказами наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2 , викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та даних, наведених у вищевикладених доказах наявних у матеріалах справи, приходжу до висновку, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про порушення саме нею п.16.11. ПДР України, а відтак утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і вина останньої підтверджується матеріалами провадження. З врахуванням наведеного, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

При накладенні адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує вимоги ст. 33 КпАП України, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та призначає його в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України, з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір у дохід держави.

Доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Попри це, під час судового засідання в апеляційній інстанції, адвокатами Вельничук Я.І. та Пославським В.С. було зазначено про невірно вказану дату постанови суду першої інстанції, так як рішення районним судом прийнято 20 березня 2024 року, про що також свідчить телефонограма, в якій зазначено, що розгляд справи призначено на 20.03.2024 (а.с.12), клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення адвоката Пославського В.С. також датовано 20.03.2024 року (а.с.23-24), проте постанова районного суду датована 20 лютого 2024 року. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість розгляду постанови суду першої інстанції, в якій зазначено, що вона прийнята 20 лютого замість фактичної дати 20 березня 2024 року.

Відповідно до п 3 ч.8 ст. 294 КпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Вельничука Я.І. - задовільнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2024 року - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп..

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська