Провадження № 3/127/3049/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.07.2020 органом 0511, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308508 від 27.03.2024, ОСОБА_1 26.03.2024 о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з приміщенням ВНТУ, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав та штовхав, чим міг спричинити шкоду її психічному та фізичному здоров`ю.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308782 від 27.03.2024, ОСОБА_1 27.03.2024 о 23:00 год. у АДРЕСА_1 , допустив порушення вимог 3 пункту ТЗПсК серії АА № 036234, а саме: вчинив домашнє насильство психологічного характеру (ображав словесно) відносно дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 26.03.2024 його дружина ОСОБА_2 спровокувала сварку, кричала та викликала працівників поліції, однак будь-яких дій, пов`язаних з домашнім насильством по відношенню до своєї дружини ОСОБА_1 не вчиняв, а також вимоги винесеного ТЗПсК не порушував.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308508 від 27.03.2024 слідує, що ОСОБА_1 26.03.2024 о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з приміщенням ВНТУ, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав та штовхав, чим міг спричинити шкоду її психічному та фізичному здоров`ю.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308782 від 27.03.2024 слідує, що ОСОБА_1 27.03.2024 о 23:00 год. у АДРЕСА_1 , допустив порушення вимог 3 пункту ТЗПсК серії АА № 036234, а саме: вчинив домашнє насильство психологічного характеру (ображав словесно) відносно дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін, під яким насильство у сім`ї - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 308508 від 27.03.2024 та серії ВАД № 308782 від 27.03.2024, реєстрацію працівників поліції, протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.03.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 27.03.2024, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та копію термінового заборонного припису.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.03.2024 вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 26.03.2024 о 16:00 год. вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав словесно, відштовхував, а також 27.03.2024 о 23:00 год. допустив порушення вимог раніше винесеного термінового заборонного припису, а саме: вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 26.03.2024 о 16:00 год. вона гуляла зі своїм сином, який спав у візочку, коли до них прийшов її чоловік ОСОБА_1 , будучи в п`яному вигляді, та хотів піти гуляти із сином, на що ОСОБА_2 йому сказала, що він не буде гуляти у такому стані та ОСОБА_1 почав словесно її ображати, відштовхував. На той момент ОСОБА_2 владнала ситуацію самостійно, однак наступного дня вирішила звернутись до поліції.

Крім того, 27.03.2024 о 23:00 год. ОСОБА_1 порушив вимоги раніше винесеного ТЗПсК, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 .

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 та винесено терміновий заборонний припис серії АА № 036234.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно мав місце конфлікт із дружиною ОСОБА_2 , який вона ж і спровокувала, проте, ОСОБА_1 не вчиняв будь-яких дій психологічного насильства відносно дружини.

Так, суд звертає увагу, що викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 . Будь-яких належних та допустимих доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які полягали у вчиненні домашнього насильства, що могло задати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, а також у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, до протоколів про адміністративні правопорушення не долучено.

Наявні в матеріалах справи протоколи не є підтверджуючими доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи.

Крім того, у протоколі не зазначено наслідки, до яких призвели словесні образи ОСОБА_2 , що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що дії, які вчинені ОСОБА_1 , не містять ознак домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», невід`ємною складовою якого мають бути умисні дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли завдати чи завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Конфлікт між учасниками носив обопільний характер, а сам лише факт існування конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, приймаючи до уваги норми ст. 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: