Справа №534/124/24
Провадження №3/534/37/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В`ячеслав Юрійович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с та н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 654179 від 06.01.2024 року, згідно із яким, ОСОБА_1 , 06.01.2024 року о 15 год. 22 хв. в м. Горішні Плавні по автодорозі Т-1711 (1 км), керував транспортним засобом Geely GC7, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своєю протиправною поведінкою порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Чернушенко В.Ю. просив суд закрити провадження у цій справі та подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області старший сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що 06.01.2024 року патрулюючи мікрорайон «Низи» до свідка підійшла особа, яка повідомила, що біля лісу у цьому районі припаркований підозрілий автомобіль, в якому знаходиться особа з ймовірними ознаками наркотичного сп`яніння. Згодом під час патрулювання було виявлено даний автомобіль.

На запитання захисника свідок повідомив, що від невідомої особи була отримана інформація, що автомобіль Geely GC7, державний номерний знак НОМЕР_2 перебував у місці, де часто перебувають особи з наркотичною залежністю. Свідок порадив особі, яка повідомила про адміністративне правопорушення телефонувати на номер «102» з відповідним повідомлення. Свідку відомо, що дане повідомлення було зареєстроване вже після розмови з цією особою та після зупинки автомобіля Geely GC7, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час зупинки зазначеного транспортного засобу у поліцейського не було повідомлення від чергового ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області про вчинене адміністративне правопорушення. Свідок повідомив, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які саме свідок не пам`ятає. Також свідок повідомив, що підставою зупинки було анонімне повідомленні від невідомої особи. Під час зупинки автомобіля Geely GC7, державний номерний знак НОМЕР_2 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності працівником поліції не було повідомлено про анонімне повідомлення про її підозру у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На запитання головуючого судді свідок підтвердив, що дане адміністративне правопорушення було зафіксовано, як зазначено у протоколі, а саме 06.01.2024 року о 15 год. 22 хв. У мікрорайоні «с. Низи» по вул. Лесі Українки приблизно о 15 год. 10 хв. Невідома особа повідомила про те, що у цьому мікрорайоні на автомобілі білого кольору за кермом перебуває особа з ознаками наркотичного сп`яніння. Особа, яка повідомила про адміністративне правопорушення була приблизно 35 років, зріст 175 см. Свідок не може пояснити чому дану особу не було зазначено у протоколі, як свідка з анкетними даними та поясненнями. Свідку особисто невідомо, а також свідок особисто не спілкувався з уповноваженою особою, приймала повідомлення «102» від невідомої особи про вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши працівника поліції в якості свідка та оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно протоколу серії ААД № 654213 від 03.02.2024 року, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 6. Розділу ІІ зазначеного Порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Дослідивши докази, у тому числі відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов наступних висновків.

Стаття 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначає правові підстави, згідно з якими поліцейський має право зупинити транспортний засіб і коли він зобов`язаний це зробити

Так поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Так поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд, критично надавши оцінку доказам у цій справі, дійшов висновку, що транспортний засіб Geely GC7, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 зупинений неправомірно, тобто в супереч вимогам вищезазначеної статті. До такого висновку суд дійшов, оскільки повідомлення про перебування у стані сп`яніння, зафіксоване у рапорті помічника чергового ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_3 (а.с. 6) 06.01.2024 о 15 год. 36 хв. із вказівкою про час вчинення 15 год. 35 хв., проте у відеофайлі розміщеному на CD диску (а.с. 14) час вчинення адміністративного правопорушення суттєво відрізняється, саме 15 год. 22 хв.

Тому рапорт помічника чергового ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_3 (а.с. 6) суд визнає недопустимим доказом та не бере його до уваги.

Також поліцейський не повинен перевіряти ознаки, наркотичного сп`яніння шляхом схилення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до навмисного піднімання рук з метою виявлення ознак сп`яніння, а тільки шляхом спілкування та спостерігання в ході спілкування. У відеофайлі не зафіксовано, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тремтять руки, а його зіниці очей звужені та не реагують на світло.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Швауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись п.1 ст.247, ст.283, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ