Справа № 355/1622/23
Провадження № 3/355/35/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з з відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27.08.2023 о 11 год. 55 хв. в смт. Баришівка по вулиці Центральній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 27.08.2023 року він зі своїм зятем вдома робили машину. Потім поїхали до магазину, оскільки на той час вже випив пива то попросив зятя щоб він його підвіз. Зять сів за кермо а він сів збоку, автомобілем він не керував. Біля магазину до них підійшли працівники поліції та запитали чия машина, на що він відповів, що це його, але за кермом він не був. На той час як підійшли працівники поліції його зять десь відлучився, і вони почали складати протокол.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що був біля свого двору та бачив як їхав автомобіль червоного кольору який зупинився біля магазину, з автомобіля вийшло два чоловіки і пішли в магазин. Через деякий час до нього підійшла працівник поліції ОСОБА_3 та попросила бути свідком, на що він погодився. Оскільки це його знайома то він підписав написані нею пояснення не читаючи. Більш нічого він не бачив.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 це його тесть, вони робили машину, після того як закінчили роботу поїхали до магазину. Керував автомобілем він, тесть сидів на пасажирському сидінні. Коли сіли до автомобіля повертатись додому, автомобіль не завівся. Оскільки він поспішав то залишив автомобіль і пішов. Тесть залишився біля автомобіля. Коли ввечері він повернувся додому то тесть йому сказав, що на нього склали протокол за керування транспортним засобом в нетверезому стані. Автомобіль знаходився вже в дворі, він не знає як його доставили додому. Коли приїхали працівники поліції його вже не було.

Працівники ВП № 1 Броварського РУП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судові засідання неодноразово не з`являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомили.

Адвокат Литвиненко О.Л. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття адміністративної справи. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу, збиранні письмових доказів.

Заслухавши ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Литвиненко О.Л. та пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Відповідно до положень частини 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Бендерський проти України» ( заява № 22150/02, параграф»), в якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивнизх ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому суд (суддя) повинен обгрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту ( рішення ЄСПЛ «Коробков проти України» № 39598/)з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу серії ДПР18 № 184378 від 27.08.2023 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 Броварського РУП ст. с-нт ОСОБА_6 , зазначено , що 27.08.2023 року о 11.55 годин в смт. Баришівка по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Натомість на підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При ньому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалеоісно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 1.10 "Правил дорожнього руху", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив суду, що він 27.08.2023 року о 11.55 годин в смт. Баришівка по вул. Центральній не керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . В цей час даним автомобілем керував ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Доказів того що саме ОСОБА_1 зупинили працівники поліції немає.

В той же час стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобілю, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного, чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

Суду не надано інших будь-яких доказів, що 27.08.2023 року о 11.55 годин вказаним автомобілем керував саме ОСОБА_1 ..

Відповідно до практики Європейсього суду з прав людини у справі «Лучанінова проти України» ( рішення від 09.06.2011 р., заява 3 16347/02), «Малофєєва проти Росії ( рішення від 320.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08), як і у кримінальному провадженні, так і в справі про адміністративне правопорушення, суд в справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Дане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.

У даному протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, а не в стані алкогольного сп`яніння.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у інкримінованому йому діянні, оскільки являє собою оформлений процесуальний документ, складений уповноваженою особою.

Відсутні взагалі поясненій ОСОБА_1 щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився надати будь-які пояснення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції від 16.06.2023 року та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази що інспектор поліції запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу, і вже в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен був запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати його складання та відомостей щодо особи, стосовно якої він складався.

В якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, до протоколу додано пояснення ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні даний свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що перебуваючи у справах на подвір`ї біля свого будинку, бачив як під`їхав автомобіль червоного кольору, хто ним керував не бачив. Згодом працівник поліції ОСОБА_7 , яка є його знайомою, попросила підписати написані нею пояснення. Свідок ОСОБА_2 ці пояснення підписав, не читаючи, так як їй довіряв. В його присутності ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння і в його присутності він не відмовлявся від такого проходження. Свідок взагалі не чув що там біля автомобіля поліцейських відбувалось, так як був зайнятий своїми справами.

Щодо додатку до адміністративної справи відносно ОСОБА_1 розписки ОСОБА_10 від 27.08.2023 року. Даною розпискою ОСОБА_10 підтверджує лише факт отримання транспортного засобу CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Даною розпискою не підтверджується ні відсторонення від керування вказаним автомобілем ОСОБА_1 , ні передача керування даним автомобілем ОСОБА_10 ..

До матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 додано відеозапис на диску, знятого з бодікамер поліцейського. З даного відеозапису вбачається ряд порушень, допущених працівниками поліції при оформленні матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського відеозапис складається з двох окремих записів з переривами та виключенням відеозйомки. Відеозапис здійснений епізодично. Після першого включення зображення зникає через декілька секунд. І включається знову зображення в момент коли поліцейський веде розмову з якимись не встановленими особами біля поліцейського автомобіля.

На відеофіксації взагалі не вбачається керування ОСОБА_1 автомобілем CHEVROLET AVEO реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому цей відеозапис не містить будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення. Зазначене знеславлює належність та допустимість цього відеозапису в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Зазначене свідчить про порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні порушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко