Справа № 204/406/24
Провадження № 3/204/705/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла повторно справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 376804 від 09 січня 2024 року, з урахуванням усунених недоліків після дооформлення, зазначено, що 09 січня 2024 року громадянин ОСОБА_1 порушив вимогу терміново заборонного припису, серія АА 169992 від 08 січня 2024 року з 20 години 35 хвилин, стосовно кривдника заборона на вхід та перебування в місці проживання, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, вчинив правопорушення повторно протягом року, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 376804 від 09 січня 2024 року; протоколом АЗ № 186157 від 09 січня 2024 року про адміністративне затримання; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09 січня 2024 року; копією терміново заборонного припису серії АА № 169992 від 08 січня 2024 року; копією витягу з АРМОР; копією постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, їх майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, визнаю вчинення неодноразових правопорушень однорідного характеру, які здійснені протягом року, за які його визнано винним та вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді адміністративного арешту, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк у 10 (десять) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 6 0 (шістдесят) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна