Справа № 487/1140/24
Провадження № 3/487/717/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Трелі Г.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району міста Миколаєва справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №559677, складений відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 23.01.2024 року об 15:50 год в м. Миколаєві, Заводський район, пр. Центральний, 17 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним перед початком руху, не переконався що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку ліворуч від нього. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Нагрудний відеореєстратор 470513, 474687. Своїми діями водій порушив вимоги п.п 2.3 б, п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 23.01.2024 року він рухався на автомобілі Mercedes-Benz по пр. Центральному в м. Миколаєві в бік Центрального ринку як водій маршрутного таксі. В попутному напрямку з ним рухався водій маршрутного таксі ОСОБА_2 . Вони зупинились на світлофорі, ОСОБА_2 вирішив, що він його «підрізав» та після цього почав по дорозі притискати його авто. Потім він заїхав на зупинку «Водопровідна», здійснив висадку пасажирів, після чого почув удар в ліву частинку автомобілю. Вважає, що відсутня його провина у ДТП через те, що його автомобіль стояв на зупинці, його автомобіль не рухався та по пошкодженням його автомобілю видно, що в його автомобіль в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 23.01.2024 року в м. Миколаєві він рухався по пр. Центральному на автомобілі Mercedes-Benz, здійснював заїзд на зупинку Водопровідна, майже заїхав на зупинку та почув удар у бік його автомобілю. Водій ОСОБА_1 виїжджав із зупинки, а він заїжджав, проте водій ОСОБА_1 під час виїзду з зупинки в`їхав у середину його автомобілю.

ОСОБА_3 - поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Миколаївській області в судовому засіданні пояснив, що 23.01.2024 отримав виклик про ДТП без травмованих. На місці ДТП на зупинці громадського транспорту «Водопровідна» виявили двох водіїв, жоден з яких не визнавав своєї провин та характер пошкоджень не дав можливості встановити винуватих, було прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно обох водіїв.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Стаття 124 КУпАП є бланкетною нормою права і адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні чітко визначених пунктів ПДР, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

За такого, оскільки диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пп.«б» п.2.3, п. 10.1, то розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог пп.«б» п.2.3, п. 10.1, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,технічним станом транспортного засобу і невідволікатись відкерування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДРперед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560388, який надійшов на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №559677, складений відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 23.01.2024 року об 15:50 год в м. Миколаєві, Заводський район, пр. Центральний, 17 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним перед початком руху, не переконався що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку ліворуч від нього. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Нагрудний відеореєстратор 470513, 474687. Своїми діями водій порушив вимоги п.п 2.3 б, п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, кожен по своєму пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди.

Так, водій ОСОБА_1 як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні пояснював, що він зупинився на зупинці для висадки пасажирів та під час перестроювання у праву полосу руху водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення з його автомобілем. На час зіткнення його автомобіль стояв, не рухався.

При цьому інший учасник ДТП водій ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав, що саме водій ОСОБА_1 під час виїзду із зупинки громадського транспорту здійснив зіткнення з боковою частиною його автомобілю.

Так, згідно схеми ДТП, яка підписана сторонами, точка зіткнення транспортних засобів зазначена у правій смузі руху, в якій рухався ОСОБА_1 . Тому відсутні підстави вважати, що водії ОСОБА_1 почав здійснювати рух транспортного засобу, як про це зазначає водій ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що немає підстав вважати, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312 D був неуважним перед початком руху, не переконався що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz 311 CDI.

В діях обох водіїв учасників ДТП можуть бути встановлені відповідні порушення вимог ПДР України, однак причинно-наслідковий зв`язок з наслідками такого порушення у виді ДТП та пошкодження автомобілів, а відтак і склад правопорушення за ст. 124 КУпАП, може бути встановлений лише щодо відповідних порушень одного з водіїв.

Суд вважає, що надані докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП самі по собі не можуть спростувати твердження ОСОБА_1 щодо дійсних причин дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, докази, які надані до суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні саме пп.«б» п.2.3, п. 10.1 ПДР.

Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 у конкретній дорожній обстановці вимог «б» п.2.3, п. 10.1 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Недоведеність цих обставини свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є підставою для закриття адміністративного провадження.

Керуючись ст. ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Гаврасієнко