ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1973/23

Провадження № 33/4820/234/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника ОСОБА_1 адвоката Ткача Ф.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ткача Ф.Г на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братанівка Сокирянського району Чернівецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 08 листопада 2023 року о 21.45 годин, на автодорозі Т 2308 "Гуків - Дунаївці - Могилів-Подільський", на території Смотрицької селищної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Geely MK", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ткач Ф.Г подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорурешення.

Уважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, так як процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушеннями вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Звертає увагу на те, що суд дійшов висновку про те, що огляд ОСОБА_1 повинен був проводитися в закладі охорони здоров`я, оскільки останній отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП. Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 був травмований чи перебував у непритомному стані.

Окрім того, апелянт зазначає, що суд безпідставно констатував той факт, що ОСОБА_1 до медичного закладу було доставлено автомобілем екстреної допомоги, а працівники поліції залишилися оформляти матеріали на місці дорожньо-транспортної пригоди, оскільки це пітверджується відеофайлами доданими до матеріалів справи.

Захисник звертає увагу на письмові докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, які містять розбіжності у часі та даті, та не відповідають дійсності.

При цьому додані до протоколу відеозаписи на DVD дисках є редагованими, на думку апелянта, перериваються та не повністю відображають обставини подій, у зв`язку з чим вважає дані докази неналежними та недопустимими, при цьому, суд зазначив в оскаржуваній постанові протилежне, що не відповідає дійсності.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апелянт вважає недійсними, а дії працівників поліції незаконними, так як було порушено порядок оформлення події та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції, пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 305275 від 09.11.2023 року вбачається, що 08.11.2023 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Т2308 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Geely MK", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудну боді-камеру №1, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції убачається, що працівники поліції направили ОСОБА_1 до КНП "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але останній від такого огляду відмовився, що завірено печаткою та підписом лікаря ОСОБА_4 (а.с. 2).

З даних пояснень свідка ОСОБА_5 слідує, що у встановлений день, час та місці, він, на власному технічному засобі Рено Логан, д.н.з. НОМЕР_2 , разом із дружиною, були свідками того, як водій автомобіля "Geely MK", реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з відбійником на зустрічній полосі руху. Під час з`ясування у водія автомобіля "Geely MK", чи необхідна допомога, ОСОБА_5 почув від водія запах алкоголю та побачив нестійку ходу. Крім того, у водія постраждалого автомобіля була поранена голова, тому було викликано ШМД. Через деякий час було викликано пожежну службу, оскільки від спроб водія автомобіля "Geely MK" запустити двигун, останій загорівся. (а.с.13).

Свідок ОСОБА_6 , в письмових поясненнях, підтвердив свідчення очевидця ОСОБА_5

З переглянутих судом першої та апеляційної інстанції відеозаписів убачається, що 08 листопада 2023 року, близько 21 год. 45 хв., на автодорозі Т 2308 "Гуків - Дунаївці - Могилів-Подільський", на території Смотрицької селищної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Geely MK", реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на відбійник мосту, що спричинило пошкодження вказаного транспортного засобу, з його подальшим загорянням. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. На місце ДТП приїхав автомобіль екстреної медичної допомоги, медичні працівники почали надавати постраждалому водію ОСОБА_1 невідкладну медичну допомогу. В подальшому, на місце ДТП, приїхали працівники поліції, на той час водій ОСОБА_1 вже знаходився в автомобілі екстреної медичної допомоги. Медичний працівник констатував у водія ОСОБА_1 травми голови та живота, у зв`язку з чим було прийнято рішення про негайну госпіталізацію, останнього, до КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", а працівники поліції залишились на місці ДТП для оформлення відповідних матеріалів. Після оформлення процесуальних документів щодо ДТП, працівники поліції приїхали до КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", ОСОБА_1 вже була надана медична допомога. На пропозицію лікаря, в присутності працівників поліції, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на те, що перед керуванням автомобілем він випив два стакани коньяку, тому немає сенсу проводити огляд. За фактом відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до апеляційних тверджень сторони захисту про те, що відеозаписи, які знаходяться у матеріалах справи, не повністю відображають обставини подій та не відповідають дійсності, оскільки такими зафіксовано достатньо інформації, і в сукупності з іншими доказами, які знаходяться у справі, підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція), були предметом розгляду в суді першої інстанції, на що суд вірно зазначив, що відповідно до вимог п.8 розділу І даної Інструкції, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої водій ОСОБА_1 був травмований, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія був обов`язковим у закладі охорони здоров`я, а не на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, водія ОСОБА_1 до КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" доставили до лікарні автомобілем екстреної медичної допомоги для надання невідкладної медичної допомоги у зв`язку з травмами, які він отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо апеляційних тверджень про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі через 4,5 години, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого працівники поліції порушили вимоги вказаної Інструкції, то наявність розбіжностей у часі та даті у письмових доказах та відеозаписі події, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, не спростовують вини ОСОБА_1 і не впливають на кваліфікацію його дій.

Доводи апелянта про те, що до медичного закладу ОСОБА_1 було доставлено не автомобілем екстреної медичної допомоги, а працівниками поліції не спростовує вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Посилання в апеляційній скарзі на недійсність результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці події, оскільки працівниками поліції порушено порядок оформлення та проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, так як судом першої та апеляційної інстанції зазначений результат огляду на стан алкогольного сп`яніння не брався до уваги.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено суттєвих порушень норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.