Справа № 357/819/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2024 м. Біла Церква

Cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ветеринарним лікарем на господарстві «Чепеліївка», РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.02.2015 тальнівським РС УДМС України в Черкаській області,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017484, 26.12.2023 о 14:05 год 30.12.2023 о 22:25 год на вул. Шевченка в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мотоциклом «Мінськ» без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, правопорушення вчинено повторно, притягувався 19.04.2023, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість не визнав та пояснив наступне. 30.12.2023 близько 22:25 год він разом із своїм товаришем ОСОБА_2 в с. Томилівка Білоцерківського району пхали мотоцикл від іншого знайомого додому, оскільки він був несправний. До них під`їхав чоловік, на формі якого написано «Поліція» кінологічна служба, сказав, що він по селу їхав п`яним, викликав патруль, який приїхав через 5 хвилин. Потім той чоловік, який їх зупинив, привіз ще одного чоловіка, який сказав, що бачив як він їхав. Працівники поліції запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився, тому що був випивший, чи пропонували проїхати до лікарні він не пам`ятає. Працівникам поліції він пояснював, що не їхав, а вони котили мотоцикл. Після оформлення протоколів, вони з товаришем далі покотили мотоцикл додому.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 як свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає близько 23:00 год він разом з ОСОБА_1 котили мотоцикл в с. Томилівка Білоцерківського району. Коли вони зупинилися відпочити і до них під`їхав автомобіль білого кольору, марки він не знає, який їхав за ними у попутному напрямку. З цього автомобіля вийшов чоловік у військовій формі і запитав чому вони у такий пізній час котять мотоцикл, як він зрозумів, той чоловік патрулював вулиці. Цей чоловік запитав чи вони їхали на мотоциклі, вони відповіли, що ні, але він не повірив і викликав поліцію. Поліцейські приїхавши, запитали у чоловіка чи є свідки того, що вони їхали. Після цього чоловік поїхав і привіз іншого чоловіка, який сказав, що бачив як ОСОБА_1 їхав на мотоциклі. Потім поліцейські запропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер, але він відмовився, проїхати до медичного закладу не пропонували. Свідок доводив поліцейським, що вони їхали на мотоциклі, але такого не було.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 017484 від 30.12.2023; письмові пояснення ОСОБА_3 від 30.12.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 30.12.2023; направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу, відповідно до якого огляд не проводився; постанову Рокитнянського районного суду Київської області щодо ОСОБА_1 від 19.04.2023; довідку інспектора САП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Катерини Крамар, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; відеозапис з нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 017484 від 30.12.2023, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею були переглянуті два відеофайли, які містяться на доданому до матеріалів справи диску. Так, на першому відеозаписі тривалістю 30 хвилин зафіксовано 30.12.2023 о 23:26:28 год як стоїть чоловік у військовій формі розмовляє з поліцейським та розповідає "Я його догнав, він став на узбіччі, пересів бігом назад, а хлопчину посадив поперу". Розмова відбувається у темну пору доби, відеозапис дуже неякісний. Далі зафіксовано аудіозапис розмови, з якої вбачається, що поліцейський запропонував комусь із присутніх пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що отримав відмову. До кого саме була адресован така пропозиція встановити із вказаного відеозапису не представляється можливим. Потім поліцейський у чоловіка у військовій формі запитує чи дійсно водій у його присутності від дачі пояснень і від проходження огляду відмовився, на що чоловік відповів «так». Далі поліцейський повідомляє, що він у цього чоловіка відбирає пояснення про те, що водій відмовився проходити огляд і що саме він керував транспортним засобом, та просить написати пояснення. Потім поліцейські сіли до службового автомобіля і оформляють протокол. О 23:35 год на відеозаписі темно, нічого не видно, але з розмови зрозуміло, що приїхав інший чоловік, який розповідає: "Дисвлюся стопа немає, він повертає, на дальньому світлі їде, думав шо він йому в лоб заїде, я на на розворот, доганяю його, вони звернули на узбіччя, і він став. Водій малого садить попереду, і говорить що він не їхав. Я сказав добре, ми розходимося, але щоб він не сідав, бо горя наробити, тим більше дитину везе. Потім дивиться, а водій сюди їде". О 23:45 год зафіксовано як поліцейський заповнює графі у протоколі і заповнює прізвище, ім`я, по-батькові свідків і чоловіки ставлять свої підписи. На другому відеозаписі зафіксовано 30.12.2024 о 23:56:31 год поліцейські комусь із присутнійх оголошують протоколи, кому не видно.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Із вищевказаних вимог вбачається, що поліцейські зобов`язані не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення ознак сп`яніння забезпечити доставку особи до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, у даному випадку це Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» та Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» (наказ департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 10.08.2022 № 971-адм) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейський пропонує водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Водій відмовився від проходження огляду. Однак, поліцейські зобов`язані були запропонувати водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння після відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, у найближчому медичному закладі та забезпечити його доставку до закладу протягом двох годин з моменту виявлення ознак сп`яніння.

Однак, із переглянутого відеозапису вбачається, що на порушення вказаних вище вимог чинного законодавства, навіть вважаючи, що водій відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу, поліцейський не пропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, чим було грубо порушено вимоги Інструкції та ст.266 КУпАП, відповідно до якої огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того до матеріалів справи долучено пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких вони були свідками відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак вказані пояснення не відповідають фактичним обставинам, зафіксованим на відеозаписі, а також вказані пояснення, зафіксовані на заздалегідь підготованих бланках, тому суд їх оцінює критично і до уваги не приймає.

Окрім того, згідно з ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт"від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ,водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Тобто, законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечуює факт керування транспортним засобом, оскільки транспортний засіб, мотоцикл вони разом із свідком ОСОБА_2 котили, а не їхали на ньому.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського не зафіксувано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.12.2023 о 22:25 год на вул. Шевченка, в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області.

Долучені до матеріалів пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не може визнати належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на неодноразові виклики до суду за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідки не з`явилися, на телефонні дзвінки за вказаними у їх письмових поясненях номерами телефонів, належать іншим особам, які не були свідками події.

Інших належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом мотоциклом «Мінськ» без д.н.з. з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п.27 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів -водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування, чого у даній справі достовірно встановлено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені судом матеріали справи не містять доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили мотоцикл на підставі порушення правил дорожнього руху саме під керуванням ОСОБА_1 .

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення порядку перетину кордону, вчинене групою осіб.

Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 221, 246, 247 ч. 1 п. 1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КупАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА