Справа № 214/3259/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Юлівці, Виноградівського р-ну Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 384902 від 01.04.2024 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка о 17-00 год. знаходячись на території пам`ятки культури «Квітка Кривбасу» за адресою: пр-т 200 річчя Кривого Рогу, 24д в м. Кривому Розі, курила електронну сигарету, тобто виріб, який використовується для вдихання ароматів (парів), що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин, у забороненому законом місці, але не досягла віку адміністративної відповідальності.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Суду пояснила, що на вихованні має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ставиться сумлінно. Їх сім`я є злагодженою та благонадійною, ніколи раніше у поле золу правоохоронних органів не потрапляла. Вона ніколи не помічала, аби її донька ОСОБА_3 курила тютюнові вироби. Обставини, викладені у протоколі, вона заперечує, оскільки її донька ніяких тютюнових виробів не курила, в той час як виявлена працівниками поліції у доньки електронна сигарета нікотину не містить. Щодо недопущення куріння тютюнових виробів вона неодноразово проводила з донькою виховну бесіду. Вважає, що протокол у відношенні неї складено безпідставно.

Будучи присутньою в судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_2 зазначила, що того дня вона дійсно знаходилась на території пам`ятки культури «Квітка Кривбасу» разом зі знайомою, однак ніяких тютюнових виробів вона не курила. Електронний пристрій вона дійсно мала при собі та курила, нікотину цей пристрій у складі не містить. При оформленні матеріалів працівники поліції у неї електронну сигарету не вилучали та не досліджували на наявність вмісту нікотину.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітньої ОСОБА_2 , приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 12 КпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Диспозиція ч.3 статті 184 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 184 ч.3 КпАП України, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Таким чином, оскільки диспозиція ч.3 ст.184 КУпАП має бланкетний характер, то притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП можливе лише за наявності в діях неповнолітнього віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 всупереч вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть правопорушення, а саме: не вказано, яке саме правопорушення та передбачене якою статтею КУпАП вчинила неповнолітня ОСОБА_2 .

Отже, з метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом досліджено матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 384902 від 01 квітня 2024 року, довідку за результатами перевірки матеріалів ЄО № 6139 від 27.03.2024, рапорт, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , фотозображення.

При цьому свідків правопорушення не встановлено, родинні відносини між ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_2 не підтверджено, не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП, суду надано не було.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, враховуючи наведені підстави справи, вважаю, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення вини ОСОБА_1 тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст.ст.175-1, 184 ч.3, 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.