ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/8938/23 Головуючий 1 інстанції: Шевченко С.В.
Провадження №33/818/562/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 січня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Також стягнено зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 10 листопада 2023 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї онуки ОСОБА_4 , а саме насильство психологічного характеру, яке полягало у приниженні та нецензурному висловлюванні, яке могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі захисник Сергєєв М.А. просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що протягом декількох років між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_5 склалися неприязні відносини, у зв`язку з чим остання постійно викликає працівників поліції, провокує конфлікти, наговорює на батька та ображає його, в тому числі нецензурною лайкою. Наголосив, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних протиправних дій відносно доньки та онуки. Вказав, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2023 року та не відібрали письмових пояснень.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 судом належим чиномпро час та місце розгляду справине повідомлявся,участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав лише 09 лютого 2023 року, договір про надання правової допомоги з адвокатом уклав 13 лютого 2024 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Відповідно ст.3 дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №080302 від 10 листопада 2023 року; копією заяви ОСОБА_5 від 10 листопада 2023 року; письмовими поясненнями матері потерпілої ОСОБА_5 від 10 листопада 2023 року; рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП М.Сафроновї; даними відеозаписів нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 про те, що донька ОСОБА_1 - ОСОБА_5 обмовлює батька, провокує конфлікти та ображає його, не підтверджуються матеріалами справи, розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання сторони захисту на невручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення та не відібрання у нього письмових пояснень, не приймаються до уваги, оскільки відповідно до відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол, уникав вручення йому копії протоколу та не бажав надавати пояснення до нього.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Сергєєва М.А. задовольнити.

Поновити захиснику Сергєєву М.А. строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 січня 2024 року.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня