Справа № 206/750/24
Провадження № 3/206/446/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю: секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Кузьміна Є.О.

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№553440 від 02.02.2024, водій ОСОБА_1 02.02.2024 о 19 год. 12 хв. в м. Дніпро, по вул. Гаванська, буд.23А, керував транспортним засобом Mini Cooper державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду та огляду на місці у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився. Вказана подія зафіксована відео №472209,470606, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі та показав, що 02.02.2024 він перебував у друзів вдома, де в них було застілля. Потім він та його знайомий поїхали до останнього додому. За кермом автомобіля він не перебував, він передав знайомому ключі від свого автомобіля і за кермом був його знайомий. По дорозі вони потрапили в яму і авто зламалося. Його знайомий пішов за іншою машиною, щоб вони змогли продовжити рух, а він залишився чекати його в автомобілі. В цей час він оглядав автівки але зрозумів, що нічого зробити не зможе і сів до салону автомобіля, де розпивав вино. До нього під`їхали працівники патрульної поліції, попросили документи, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Його знайомий не повернувся, тому приїхав син і забрав автівку. По дорозі машина зупинилася оскільки в ній не було охолоджувальної речовини та ними був викликаний евакуатор.

В судовому засіданні захисник-адвокат Кузьмін Є.О. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 хоча і перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, проте не керував транспортним засобом, а матеріалі справи не містять належних та допустимих доказів, на підтвердження вказаної обставини. Підтримав подане ним письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та позицію адвоката Кузьміна Є.О., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 553440 від 02.02.2024, складений у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника. За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №553440 від 02.02.2024 (а.п.3), рапортом від 02.02.2024, складеним інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Бурейко Т.О., відповідно до якого встановлено, що 02.02.2024 під час патрулювання в м. Дніпро по вул. Гаванська, було отримано виклик щодо порушення ПДР, заявником вказано, що на дорозі він зустрів автівку, яка знаходилась на узбіччі дороги та водій вказаної автівки перебуває в стані алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Окрім того, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що транспортний засіб Mini Cooper державний номерний знак НОМЕР_1 стояв на узбіччі дороги за кермом якого перебував ОСОБА_1 та намагався неоднаразово ключем завести двигун автівки (20:01:54, 20:08:33). Також останній повідомив співробітникам поліції, що вживав алкоголь (20:02:33), на запитання як його звуть відповідає співробітникам поліції, що його ім`я та прізвище « ОСОБА_2 » (20:06:06). На запитання співробітників поліції, зазначив, що їде додому (20:12:08). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, вказана обставина також не спростовується поясненнями сторони захисту, згідно з якими останній зазначив, що відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі, оскільки не керував автівкою.

Крім того, як встановлено з вказаного відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово пропонував неправомірну вигоду працівнику патрульної поліції за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, про що співробітником поліції був попереджений про кримінальну відповідальність (20:18:05).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та доводів сторони захисту, щодо того, що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та розцінює його пояснення, як спробу уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, оскільки вказане спростовується відеозаписом, а саме поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив: «що їде додому» (20:12:08).

Окрім того, як було встановлено, в судому засіданні знайомий ОСОБА_1 так і не повернувся до нього за час складання протоколу, також останній не вказав як звати його знайомого та не зазначив його прізвища, як і не клопотав перед судом щодо допиту його в якості свідка, для підтвердження обставин на які посилався ОСОБА_1 в своїх показах, що керував автівкою його знайомий, а не він.

Разом з тим в судому засіданні було встановлено, що керування автівкою після його зупинки співробітниками поліції було передано тверезому водію гр. ОСОБА_3 , а не сину ОСОБА_1 , як було вказано останнім в судовому засіданні.

Крім того, на ОСОБА_1 співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. До доводів сторони захисту, щодо тієї обставини, що матеріали справи не містять направлення до медичного закладу як того вимагає закон, суд відноситься критично та не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Вказане правопорушення може бути вчинено водієм транспортного засобу як до проведення такого огляду, так і під час його проведення. Суд вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. Інші доводи сторони захисту, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично, оскільки вважає, що вони не спростовують вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю. Згідно з положенням ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Крім того, згідно ст. 40-1КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко