Провадження № 33/824/413/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., за участі: представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б., розглянувши справу за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. на постанову судді Солом`янського районного міста Києва від 31 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного міста Києва від 31 жовтня 2023 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрите на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 поставлене у вину те, що він, 04 серпня 2023 року, об 11 год. 51 хв, за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Lexus NX200 Т», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Мотивами закриття провадження у справі слугував висновок суду про те, що водій ОСОБА_2 у момент скоєння ДТП перебував у стані крайньої необхідності.

В апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. указано на необґрунтованість висновків судді місцевого суду про те, що водій ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності. Щодо дотримання безпечної дистанції, то відповідно до п.1.10 ПДР України безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Оскільки автомобіль марки «Hyundai Sonata», під керуванням ОСОБА_2 рухався позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , яка загальмувала, та ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем останньої, а отже не обрав безпечної дистанції та порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. На думку апелянта, висновок суду про вчинення дорожньо-транспортної пригоди в стані крайньої необхідності, не відповідає чинному законодавству України. Відповідно до положень ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. У зв`язку із цим, наведений механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди не відповідає поняттю - крайня необхідність. Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, складають порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, які призвели до пошкодження майна та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями й наслідком. Просив постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст.124 КУпАП, та закрити провадження закрити у зв`язку із закінченням терміну притягнення особи до відповідальності.

Будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не подав у зв`язку із чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення:

представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про перебування водія ОСОБА_2 у стані крайньої необхідності не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються зібраними у справі доказами.

За змістом ст. 18 КУпАП дією, яка вчинена у стані крайньої необхідності є дія, яка хоч і передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати, що для вирішення питання про вчинення особою дії у стані крайньої необхідності є обов`язковим доведення наступних обставин:

наявність небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління;

вчинення особою дії, яка передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення із метою усунення зазначеної небезпеки;

неможливість усунення існуючої небезпек іншими засобами;

порівняння заподіяної і відверненої шкоди та висновку про те, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Оцінка зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати про те, що жодна із указаних обставин не доведена.

Так, у дорожній обстановці, яка передувала ДТП, для водія ОСОБА_2 не існувало небезпеки яка загрожувала би державному або громадському порядку, власності, правам та свободам громадян, установленому порядку управління, яка вимушувала його порушувати вимоги ПДР України і не могла бути усунена іншими засобами. Екстрене гальмування, яке здійснив автомобіль, що рухався попереду під керуванням ОСОБА_1 до згаданої вище небезпеки віднести не можливо. Так, зазначені дії водія ОСОБА_1 передбачені вимогами ПДР України і ними же передбачені дії інших учасників дорожнього руху, що направлені на забезпечення безпеки дорожнього руху. Зокрема, у відповідності до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Поняття безпечної дистанції надане в п.1.10 ПДР України, відповідно до якого, «безпечна дистанція» це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Аналіз цих положень ПДР України дає підстави стверджувати те, що у дорожній обстановці, яка передувала ДТП, водій ОСОБА_2 повинен був дотримувати таку віддаль до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що рухався попереду, яка би давала йому можливість уникнути зіткнення із цим транспортним засобом без здійснення будь-якого маневру, а виключно шляхом зменшення швидкості руху чи гальмування у випадку раптового гальмування або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Та обставина, що внаслідок раптового гальмування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 водій ОСОБА_2 не зміг уникнути зіткнення із цим транспортним засобом, указує на недотримання ним безпечної дистанції, що є порушенням вимог п.13.1 ПДР України. Оскільки внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п. 13.1 ПДР України відбулося зіткнення транспортних засобів, які зазнали механічних пошкоджень, то в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Неврахування зазначених вище обставин призвело до ухвалення судом першої інстанції рішення, яке не ґрунтується як на вимогах закону, так і на зібраних у справі доказах. У зв`язку із цим, постанова судді Солом`янського районного міста Києва від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_2 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із ухваленням у цій справі нової постанови.

У ході апеляційного розгляду доведено те, що 04 серпня 2023 року о 11 год. 51 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Солом`янській м. Києва, навпроти будинку № 2-а, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Lexus NX200 Т», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду та здійснив раптове гальмування, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Винність ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями водіїв, іншими доказами.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення стягнення, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 280 КУпАП ухвалити рішення про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити подальше провадження у справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного міста Києва від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти у даній справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Подальше провадження у справі закрити із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.