Справа № 405/217/24
Провадження №3/405/65/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Плохотніченка Л.І.., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

водій ОСОБА_2 31 грудня 2023 року о 21 год. 44 хв. в м.Кропивницький по вул. Велика Пермська, буд.39, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S-500», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння ( дуже звужені зіниці ока що не реагували на світло, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «ОКПЛ КОР», водій відмовився в установленому законом порядку. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Правопорушення ОСОБА_2 скоєно двічі протягом року. Таким чином, ОСОБА_2 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №697801 від 31.12.2024 водій ОСОБА_2 31 грудня 2023 року о 21 год. 44 хв. в м.Кропивницький по Велика Пермська, буд. 39, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S-500», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи при цьому позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення скоєне повторно протягом року. Тобто, ОСОБА_2 порушив положення ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2024 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Судом неодноразово за адресою вказаною у протоколі, яка є аналогічною з даними адреси реєстрації ОСОБА_2 міграційної служби, надсилалися конверти із судовими повістками із зазначенням дати, часу та місця проведення розгляду справи.

Крім цього, на офіційному сайті Ленінського районного суду м.Кіровограда (https://ln.kr.court.gov.ua/sud1111/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_2 своїх прав, судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи, тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши всі докази по справі по притягненню ОСОБА_2 за ч.3 ст.130 КУпАП, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №697530 від 31.12.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 31.12.2024; довідкою інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП, де вказано, що ОСОБА_2 24.04.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.3 ст.130 КУпАП, також 03.10.2023 ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.3 ст.130 КУпАП; довідкою за даними ІТС «Інформаційний портал НПУ», згідно якої ОСОБА_2 отримував українське посвідчення водія серії НОМЕР_3 28 липня 2018 року; довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої транспортний засіб «Mercedes-Benz S-500», д.н.з. НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відеозаписами з відео реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції та з камери «Bodycam» працівника поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, оглянутому в судовому засіданні, якими (відеозаписами) підтверджується керування ОСОБА_2 транспортним засобом, його зупинки, виявлення ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція поліцейських пройти огляд на визначення стану сп`яніння та відмову ОСОБА_2 пройти такий огляд.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

Так, посадовою особою, яка склала зазначений протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_2 висувається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 були порушено.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовими особами, які склали зазначені протоколи про адміністративні правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, оцінивши всі докази по справі по притягненню ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №697801 від 31.12.2024; довідкою інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП, згідно якої ОСОБА_2 був притягнутий постановою до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20400 грн.; довідкою за даними ІТС «Інформаційний портал НПУ», згідно якої ОСОБА_2 отримував українське посвідчення водія серії НОМЕР_3 28 липня 2018 року; довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої транспортний засіб «Mercedes-Benz S-500», д.н.з. НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відеозаписами з відео реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції та з камери «Bodycam» працівника поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, оглянутому в судовому засіданні, якими (відеозаписами) підтверджується керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його зупинки.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

Так, посадовою особою, яка склала зазначений протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_2 висувається порушення вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», яка встановлює заборону керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зазначені вище вимоги законодавства водієм ОСОБА_2 були порушено.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Тому, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за: ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_2 не є володільцем авто; за ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки у приватній власності порушника він не перебуває, у відповідності до ст.36 КУпАП, накласти остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч.5 ст.126, ч.3 ст. 130, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.3 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за:

-ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

-ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Штраф підлягає внесенню через установу банку України за наступними реквізитами: рахунок № UA0011001; одержувач - ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300; код одержувача - 37918230; банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку - 899998; призначення платежу - штраф, адміністративне правопорушення, ( ОСОБА_2 Ленінський районний суд м. Кіровограда, протокол ААД № 697530 від 31.12.2023 року та серія ААД №697801 від 31.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_2 справа № 405/217/23 Ленінський районний суд м. Кіровограда).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Постанова підлягає виконанню з дня набрання нею чинності та відповідно до вимог ч. 3 ст. 300 КУпАП виконується окремо.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Леонід Іванович Плохотніченко