Житомирський апеляційний суд
Справа №278/741/24 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Барановського Ігоря Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Барановський І.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 28 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що ОСОБА_1 постанову суду не отримував, а рішення отримано ним з ЄДРСР 26.03.2024.

Перевіривши доводи захисника щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Житомирського районного суду Житомирської області щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП винесена 14 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвокат Барановський І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 28.03.2024, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, зі змісту постанови Житомирського районного суду Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при винесенні судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

При цьому, з наявних в матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_1 був повідомленим про день та час розгляду справи, шляхом доставки повідомлення у додаток «Viber» (а.с.21).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 14 лютого 2024 року о 12 год. 45 хв., однак в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, а тому, за наявності даних про належне повідомлення про день та час розгляду справи, суд першої інстанції провів судове засідання за відсутності особи, як притягується до адміністративної відповідальності.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до суду для отримання копії оскаржуваної постанови, в тому числі в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.

Окрім того, як вбачається з даних сайту Єдиного реєстру судових рішень, оскаржена постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 надіслана до реєстру 15.02.2024 року та оприлюднена 16.02.2024 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 або його захисник мали можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та могли оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 чи його захисника виникали труднощі щодо його ідентифікації, вони не були позбавлені можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробили, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на те, що із текстом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився лише 26 березня 2024 року, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення десятиденного строку на апеляційне оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем ознайомлення з її текстом.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Барановському І.І. строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали захиснику в межах строку на апеляційне оскарження звернутися із апеляційною скаргою.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Барановського Ігоря Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2024 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь