Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
№ 201/2409/24
провадження 3/201/1415/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складно протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 лютого 2024 року о 08 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 3 по вул. Писаржевського в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Фольцваген», він рухався по вул. Писаржевського у м. Дніпрі, де вирішив здійснити маневр з середньої смуги та здійснити паркування з лівого боку проїзної частини, у зв`язку з чим, увімкнув лівий покажчик повороту, переконався, що здійснює маневр в безпечний спосіб та став змінювати напрямок руху, при цьому сподіваючись на те, що водій авто «Хюндай» надасть йому дорогу, несподівано відчув удар від зіткнення у передню частину (фара, бампер, крило), керованого ним автомобіля, у зв`язку з чим вважає, що не порушував правил дорожнього.

Водій ОСОБА_2 , суду пояснив, що він, керуючи автомобілем «Хюндай», рухавсґ крайньою лівою смугою по вул. Писаржевського у напрямку вул. Полігонна в м. Дніпрі, де суміжною смугою справа слідував попутно попереду автомобіль «Фольцваген», водій якого несподівано та в безпосередній близькості від нього став перестроюватись лівіше та виїхав за його напрямком руху, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 12 лютого 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час зміни напрямку руху справа наліво водієм ОСОБА_1 , поряд з яким суміжною смугою зліва слідував водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; поясненнями водіїв-учасників події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 742731 від 12 лютого 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Отже, водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у тому числі тим, які слідували в попутному напрямку по тій смузі, на яку здійснювалось перестроювання, тобто крайньою лівою смугою, на яку виїхав правопорушник в момент безпосереднього наближення попутного позаду водія ОСОБА_2 , у зв`язку з чим траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Тобто особою, яка притягається до адміністративної відповідальності при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги при виїзді на крайню ліву смугу, по якій вже слідував водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим в даній дорожній ситуації саме дії правопорушника знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, так як останній, змінюючи напрямок руху ліворуч, повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водій ОСОБА_1 продовжив змінювати напрямок руху, виїхавши на смугу руху водій ОСОБА_2 , який в той момент наблизивсь до місця перетинання їх траєкторій між собою.

Також слід зазначити, що контактування автомобілів «Хюндай» та «Фольцваген» між собою відбулося переважно їх боковими частинами, зокрема лівою передньою з правою передньою відповідно, що притаманно механізму зіткнення між собою водіїв, які рухались поряд по суміжних смугах попутного напрямку на невеликій відстані один від одного, при цьому водієм транспортного засобу, який слідував попереду смугою правіше, здійснювався виїзд та перетинання суміжної смуги зліва, по якій наближався водій іншого транспортного засобу, після чого їх траєкторії руху перетиналися між собою.

Крім того суд вважає, що аргументи ОСОБА_1 , щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходивсь в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, оскільки він не змінював дорожню обстановку, а рухався у напрямку, який був обраний ним раніше.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ..

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок..

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк