ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2024 р. Справа № 596/2/24

Провадження № 3/596/122/2024

Суддя Гусятинського районного суд Тернопільської області Митражик Е.М., при секретарі Кузик М.Я., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чернецького В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.ст.173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567083 від 17.12.2023 року вбачається, що «16.12.2023 року в 21:59 год. в с. Яблунів, Гусятинського району громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до поліцейських, чим порушив громадський порядок і спокій громадян», за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

Крім того, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567084 від 17.12.2023 року вбачається, що «16.12.2023 року в 21:59 год. в с. Яблунів, по вулиці Шевченка, 50, Гусятинського району громадянин ОСОБА_1 здійснив непокору законній вимозі поліцейського ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку та втік з місця оформлення правопорушення та шарпав за форменний одяг поліцейського», за що відповідальність передбачена ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Чернецький В.І. пояснив, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає. Просить про закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, про що подав письмове клопотання. Згідно клопотання, 16.12.2023 року о 21 год. 59 хв. в с. Яблунів, по вул. Шевченка, 50, патрульною поліцією був зупинений водій ОСОБА_1 , що керував автомобілем Мерседес р.н.з. НОМЕР_1 з посиланням на п.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та Розпорядження ОВА «Про оголошення 15, 16, 17 грудня Тверезістю тижня», а далі був проінформований про несвоєчасне включення покажчика повороту. Безпідставність зупинки стала причиною невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського щодо знаходження біля службового автомобіля, відмови надати руки для накладання кайданок і сідати в службовий автомобіль для доставки в приміщення Чортківського РВП, що стало причиною адміністративного затримання ОСОБА_1 і складання інспектором УПП в Тернопільській області Слобода П.І. протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №567084 від 17.12.2023 року за ст.185 КУпАП, серії ВАД №567083 від 17.12.2023 року за ст.173 КУпАП. Посилається на те, що свою вину ОСОБА_1 заперечує і вважає, що був безпідставно зупинений поліцейським ОСОБА_3 , після чого з боку останнього мало місця ряд незаконних вимог та адміністративне затримання більше як на три години. Відео фіксує, що 16.12.2023 року о 21 год. 59 хв. інспектор ОСОБА_3 представляється водію ОСОБА_1 , називає підставу зупинки транспортного засобу, однак відео не фіксує поліцейського ОСОБА_2 , який би представлявся водію чи контактував з ним, рапорта від ОСОБА_2 в матеріалах справи не має. Фабула правопорушення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №567084 від 17.12.2023 року не відповідає статті 185 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення злісної непокори, тоді як в описовій частині протоколу за злісну непокору не згадується. Відео фіксує оголошення поліцейським про адміністративне затримання 16.12.2023 року о 22 год. 50 хв., спробу одягти наручники на останнього і його спротив при цьому, а звільнено ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення 17.12.2023 року о 03 год.18 хв. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567083 від 17.12.2023 року, не зазначено конкретне місце вчинення правопорушення, в протоколі зазначено, що свідків і потерпілих «не має». Відео фіксує, що 16.12.2023 року о 21 год. 59 хв. ОСОБА_1 , що сидить за рулем автомобіля і веде мирну розмову з інспектором поліції ОСОБА_3 щодо підстав зупинки транспортного засобу. З рапорту ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в громадському місці, тоді як дорога, вулиця не є громадським місцем. Захист вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП не доведено.

Дослідивши письмові докази, відеозаписи та заслухавши адвоката Чернецького В.І., приходжу до наступних висновків.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Диспозицією ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, що здійснили дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567083 від 17 грудня 2023 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567084 від 17 грудня 2023 року, додані відеозаписи, протокол АЗ № 135599 про адміністративне затримання від 17 грудня 2023 року; копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.12.2023 року; копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Чортківська ЦМЛ» від 16.12.2023 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №721415 від 17.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №709763 від 16.12.2023 року; копія рапорта інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП П.Слобода від 17.12.2023 року.

Як видно із протоколу АЗ №135599 про адміністративне затримання ст.261 КУпАП від 17.12.2023 року, ОСОБА_1 було затримано о 00 год. 35 хв. у зв`язку з вчиненням правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185, 130 ч.1 КУпАП для припинення правопорушень та складання адміністративних матеріалів та звільнено 17.12.2023 року о 03 год.18 хв.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Відповідно до п.2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою від 28 грудня 2011 року № 1363, з моменту затримання особи суб`єкт подання інформації повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний контактний номер телефону системи надання безоплатної правничої допомоги (0-800-213103) (контактний центр системи надання безоплатної правничої допомоги) та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правничої допомоги (далі-система)відповідному регіональному/міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі - центр), крім випадків адміністративного затримання, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011 № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правничі послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону. З досліджених відеозаписів вбачається, що поліцейським 16.12.2023 року о 22 год. 48 хв. оголошено ОСОБА_1 про те, що він затриманий, хоча згідно запису в протоколі про адміністративне затримання - час затримання - 00 год. 35 хв. та під час перебування в приміщенні Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що чекає на адвоката з Центру з надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 з моменту його адміністративного затримання з метою припинення правопорушень та складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, в тому числі, серії ВАД № 567083 від 17 грудня 2023 року та серії ВАД № 567084 від 17 грудня 2023 року, був наділений правом на захист, при цьому реалізація такого права, в даному випадку полягала у призначенні затриманій особі адвоката через Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Однак, виходячи з матеріалів справи та відеозаписів, суд доходить висновку, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності присутність захисника, скористатись правовою допомогою якого він бажав, забезпечена не була.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Так само, Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України» будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Оскільки під час затримання ОСОБА_1 та складання протоколів про адміністративні правопорушення мало місце порушення права на захист, суд приходить до висновку, що всі докази, отримані з моменту затримання за принципом «плодів отруєного дерева» є неналежними та недопустимими в розумінні доказів вчинення затриманим адміністративних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП.

Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення(правовий висновок висловлений ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16а.)

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст.247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з порушенням права ОСОБА_1 на захист під час адміністративного затримання та складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, перед судом не доведено, поза всяким розумним сумнівом, вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цих адміністративних правопорушень, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.173, ст.185, п.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.173, ст.185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлений 29 березня 2024 року.

Суддя Елла МИТРАЖИК