Справа № 946/2723/24 Провадження № 3/946/1207/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №536821, 02.04.2024 року о 22 год. 40 хв. в Одеській області, м. Ізмаїл, вул. Придунайська 300, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі DAF ХF, номерний знак НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи на 12.04.2024 року о 10 год. 00 хв. повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про складений відносно нього протокол, що та не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Відповідно довідок старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 03.04.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕАТ № 8092839 від 07.11.2023 року, посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 отримав 29.03.2018 року.

Згідно постанови Літинського районного суду Вінницької області від 12.10.2020 року, справа № 137/1116/20, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 17 грудня 2008 р. № 1086 у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 11 Порядку Вилучене посвідчення водія передається для зберігання до відповідного територіального органу МВС в установленому МВС порядку.

З даних наданих ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП вбачається, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 здано на зберігання.

Таким чином, ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом.

Крім цього, вина правопорушника підтверджена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД №536821 від 03.04.2024 року;

-постановою серії ЕАТ № 8092839 від 07.11.2023 року;

-відеозаписами та іншими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Своїми діями, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року.

Порушення п. 2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП, окрім накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 03.04.2024 року, транспортний засіб DAF ХF 95.430, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ТОВ «Зерноекспорт», а тому суд не має можливості призначити додаткове покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, яким ОСОБА_1 керував 02.04.2024 року о 22 год. 40 хв. не належить останньому.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує обставини, згідно ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.Я.Присакар