Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
10.04.2024 394/344/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скалівські Хутори Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новоархангельським РС УДМС України в Кіровоградській області від 29.11.2012 року, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

09.04.2024 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол ВАВ №914422 про адміністративне правопорушення від 22.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 22.03.2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку, за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: бив руками і ногами в область грудної клітки, передавлював їй горло, ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів в суді ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що його співмешканка прийшла додому вже вся в синцях та подряпана, подерта, а кофтинку подерла прямо перед працівниками поліції.

Заслухавши пояснення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та надані матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає ряд окремих самостійних діянь, при вчиненні яких передбачена адміністративна відповідальність за вказаною статтею, якими є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. При відсутності чи недоведеності вказаних ознак об`єктивної сторони неможливо стверджувати про наявність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само не виконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

При цьому при розгляді протоколу встановлено, що дійсно ОСОБА_1 бив руками і ногами в область грудної клітки, передавлював горло та ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_2 , чим потерпілій могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 мав на меті заподіяти будь-яку шкоду психічному здоровю потерпілої.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складено відносно ОСОБА_1 не містить всіх обов`язкових елементів складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, та не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Слід зазначити, що у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ надав висновок згідно якого, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, обов`язкові ознаки адміністративних правопорушень, передбачених як ч.1 ст.173-2 КУпАП, вина ОСОБА_3 у його вчиненні не доведена.

Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суддя приходить, до обґрунтованого та виваженого висновку, що наявні всі правові підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

В зв`язку з закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: