ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.2024 Справа №607/6290/24 Провадження №3/607/3145/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

20.03.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353730 від 08.03.2024 зазначено, що 08.03.2024 приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці у закладі Lounge bar «Za Sklom» на вул. 15 Квітня, буд. 1Е в м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою в сторону відвідувачів закладу, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567339 від 08.03.2024 зазначено, що 08.03.2024 приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці у закладі Lounge bar «Za Sklom» на вул. 15 Квітня, буд. 1Е в м. Тернополі в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в сторону громадян. На законну вимогу поліцейського взводу № 2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення, а саме припинити висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці не відреагував.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судове засідання 20.03.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується відповідною відміткою у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353730 від 08.03.2024 та серії ВАД № 567339 від 08.03.2024 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, однак відмовився від проставлення підпису. При цьому у протоколах зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 20.03.2024 о 10 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

Так само у судове засідання 09.04.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання на поштову адресу за місцем його проживання повістки про виклик до суду. Таке поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

При цьому громадське місце згідно з українським законодавством це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Так, суд встановив, що 08.03.2024 приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці у закладі Lounge bar «Za Sklom» на вул. 15 Квітня, буд. 1Е в м. Тернополі, діючи з хуліганським мотивом, висловлювався нецензурною лайкою в сторону відвідувачів закладу, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. При цьому місце, де ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, з урахуванням зазначених вище вимог закону слід віднести до громадського місця.

Також суд встановив, що 08.03.2024 приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці у закладі Lounge bar «Za Sklom» на вул. 15 Квітня, буд. 1Е в м. Тернополі в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в сторону громадян. На законну вимогу поліцейського взводу № 2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення, а саме припинити висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці не відреагував.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 135265 від 08.03.2024, зі змісту якого вбачається, що 08.03.2024 о 22 год. 25 хв. ОСОБА_1 був затриманий працівниками патрульної поліції для припинення правопорушення, складення адміністративних матеріалів та встановлення особи;

- постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1358264 від 08.03.2024, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 472368 (назва файлу «export-ot3ll»), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи громадському місці у закладі Lounge bar «Za Sklom» на вул. 15 Квітня, буд. 1Е в м. Тернополі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадян та працівників патрульної поліції, поводив себе агресивно та зухвало. На неодноразові вимоги працівників поліції про припинення вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не реагував.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 353730 від 08.03.2024 та серії ВАД № 567339 від 08.03.2024, в яких процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративних правопорушень. При цьому такі протоколи складені із дотриманням вимог КУпАП, містять всі необхідні реквізити, підписані особою, яка склала протокол, та містять відмітку про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису та отримання копії протоколу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, яке полягає у нецензурній лайці та в агресивній поведінці у громадському місці, вчинене з хуліганських мотивів, що порушило громадський порядок і спокій громадян, та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Також суд враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якими, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому з урахуванням санкцій ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП суд вважає, що правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, є більш серйозним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 , а тому стягнення має бути накладене саме в межах санкції цієї статті.

Так, ОСОБА_1 не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеному санкцією ст. 185 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 27, 33-36, 40-1, 173, 185, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя І. В. Марциновська