ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/982/24 Справа № 203/7575/23 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товару з конфіскацією товару.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, зокрема, автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 встановлено, що зазначений автомобіль ввезений на митну територію України 10.05.2023 громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув», митного поста «Угринів» Львівської митниці як гуманітарна допомога.

Згідно листа Львівської митниці від 12.07.2023 № 7.4-5/20-01-7/17505 як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля «VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ОСОБА_1 надано наступні документи: декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.05.2023, де в розділі 6 «Отримувач» вказано «Благодійна організація «Полтавський батальйон небайдужих» (), а підстава ввезення лист від 09.05.2023 № 467 Благодійної організації «Полтавський батальйон небайдужих» в розділі 9 «Вид допомоги» - транспортний засіб: «VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

За результатами проведених перевірочних заходів на адресу Дніпровської митниці надійшов лист «Благодійної організації «Полтавський батальйон небайдужих» від 25.08.2023 року № 123, згідно якого митницю було повідомлено, що автомобілі, в тому числі ««VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , YIN НОМЕР_2 - не має відношення до БО «Полтавський батальйон небайдужих», відповідних листів на митницю ними не було надіслано і вказані автомобілі не належить благодійній організації.

Згідно службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Дніпровської митниці від 22.09.2023 № 7.5-15-02/1190 вартість подібного транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN SHARAN» 1999 року виготовлення станом на 10.05.2023 становить 1 151,74 Євро (що за курсом НБУ становить 46 171,30 грн.)

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар «VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товарів документів, а саме: декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.05.2023 та лист «Благодійної організації «Полтавський батальйон небайдужих» 09.05.2023 № 467, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що всі документи він отримав шляхом надіслання фотокопій на месенджер Viber, а тому він не мав безпосереднього відношення до їх отримання, він здійснював лише доставку транспортних засобів.

Вказує, що в протоколах про порушення митних правил відсутня будь-яка інформація щодо проведених заходів працівниками митного органу, спрямованих на встановлення осіб, причетних до виготовлення та передачі листі від імені Благодійного фонду, а також подальшого місцезнаходження ввезених транспортних засобів.

Також зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів подання ним до митного контролю документів, одержаних незаконним шляхом.

Також вказує, що його дії, зважаючи на наявність постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023 року, слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 483 МКУ.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Представник митниці заперечувала проти апеляційної скарги, її доводи вважала безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, вказаних вимог закону дотримався.

Факт переміщення ОСОБА_1 транспортного засобу «VOLKSWAGEN SHARAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , в апеляційній скарзі не заперечується.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі документи ОСОБА_1 отримав шляхом надіслання фотокопій на месенджер Viber, а тому він не мав безпосереднього відношення до їх отримання, він здійснював лише доставку транспортних засобів та, що відсутня будь-яка інформація щодо проведених заходів працівниками митного органу, спрямованих на встановлення осіб, причетних до виготовлення та передачі листі від імені Благодійного фонду, а також подальшого місцезнаходження ввезених транспортних засобів, не є такими, що спростовують встановлені судом першої інстанції обставини справи.

Доводи апелянта про те, що його дії, зважаючи на наявність постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023 року, слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 483 МКУ не є слушними, оскільки даний протокол про адміністративне правопорушення було складено 17 жовтня 2023 року, тобто до постановлення постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023 року та набрання законної сили постанови Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МКУ.

Наявні в матеріалах справи докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в своїй апеляції, немає.

Постанова судді є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун