Справа № 503/1171/23
Провадження № 3/503/24/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІ-ї групи,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №320612 від 18.08.2023 року, ОСОБА_1 18.08.2023 року о 19 год. 58 хв., на польовій дорозі сполученням сіл Будеї - Обжила допустив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на приладі «Драгер» на натільну камеру «Novestom NVS7», результат огляду 1,68 промілє, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні. Крім того, зазначив, що взагалі не вживає алкогольних напоїв внаслідок гіпертонічної хвороби, якою страждає тривалий час. Внаслідок такого захворювання він вимушений періодично вживати ліки за рецептом, що мають у своєму складі, в тому числі, етиловий спирт. Під час вживання цих ліків він не керує транспортним засобом. Натомість, 18.08.2023 року вони з дружиною, яка тоді і керувала автомобілем, приїхали на належну їм земельну ділянку, щоб привезти їжу працюючу там трактористу. Однак, вони побачили, що в місці обробки землі відбувається бійка між робітником та ще якоюсь особою. Вони з дружиною вибігли з транспортного засобу та намагалися заспокоїти цих осіб. Однак, під час цієї бійки його дружина отримала тілесні ушкодження, від яких втратила свідомість, а він у свою чергу викликав поліцію та швидку допомогу. Натомість, внаслідок значної відстані знаходження земельної ділянки від головної дороги, диспетчер швидкої допомоги попросив довезти хвору до місця приїзду машини швидкої допомоги, що і зробив ОСОБА_1 під впливом тяжких непередбачуваних обставин. Однак, був зупинений працівником поліції для проходження огляду на визначення стану сп`яніння. З показником приладу «Драгер» він не погодився, однак внаслідок необхідності надання невідкладної медичної допомоги своїй дружині, був вимушений підписати відповідні документи.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобомта чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а також відмова від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 ПДР забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебування за його кермом в стані алкогольного сп`яніння та проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку, враховуючи, що доданий до протоколу диск DVD-R взагалі не містить інформації щодо обставин та факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (на цьому диску відсутній будь-який відеозапис).

Натомість, письмові пояснення ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані ним під час складання протоколу, за своїм змістом є аналогічними та послідовними з тими усними поясненнями, що були надані ним під час розгляду справи в суді, що виключає будь-які сумніви в їх правдивості та об`єктивності у суду. Крім того, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , надані ним під час складання протоколу, також за змістом підтверджують обставини, що вказані ОСОБА_1 .

Також, під час судового розгляду справи, ОСОБА_3 надав суду численну медичну документацію про наявність у нього, в тому числі гіпертонічної хвороби, ІІ-ї групи інвалідності та необхідності вживання відповідних лікарських препаратів, в тому числі амітриптиліну, що має у своєму складі полівініловий спирт та відпускається в аптеках виключно за рецептом.

Ретельний аналіз цих обставин ставить під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу «Драгер», що зафіксовані у роздруківці та акті огляду на визначення стану сп`яніння.

Так, виходячи зі змісту пояснень ОСОБА_1 та наявних у справі письмових доказів, формально дії останнього мають ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п. 2.9. «а» ПДР. Водночас ця справа має особливості, які вказують також на відсутність вини усвідомлення того, що особа вчинила правопорушення і умисел на це через непередбачувані та складні життєві обставини.

Тому є підстави вважати, що в цьому випадку також відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу та кваліфікацію дій особи на шкоду самій особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особина стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Натомість, працівниками поліції в вину ОСОБА_1 , ставиться перебування особи в стані алкогольного сп`янінні, проте не з`ясовано, ту обставину, що останній хворіє та вживає ліки, що містять спиртові складові.

Грубі порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, зокрема, відсутність фіксації події, яка взагалі не відображається на диску, не надають суду уявлення про загальну картину обставин справи від початку до моменту складання протоколу. Крім того, інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення має розбіжності зі змістом письмових та усних пояснень ОСОБА_1 та свідка даної події, що тягне за собою як результат недопустимості основного доказу - протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно решти доказів, що містяться в матеріалах справи, а також ставлять під сумнів саму події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи докази, які безпосередньо були дослідженні у судовому засіданні, не є переконливими та об`єктивно не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує свою вину у інкримінованому їй порушенні.

За таких обставин, виходячи із положень ст.62 Конституції України, є підстави для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283- 285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова