Справа № 626/783/24
Провадження № 3/626/155/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.03.2024 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено,

-за ст.124, ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

07.02.2024 року о 22год. 30хв. в м.Красноград Харківської області, по вул.Полтавська, 83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan 320, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з зі згоди водія у встановленому законодавством порядку, та підтверджується тестом №1516 від 08.02.2024р., результат якого становив 1,30 проміле. Правопорушення вчинено втрете протягом року до адміністративної відповідальності притягався за ч.1 та 2 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 07.02.2024 року о 22год. 30хв. в м.Красноград Харківської області, по вул.Полтавська, 83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan 320, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції. Внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода Фабіа, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Також, 07.02.2024 року о 22год. 30хв. в м.Красноград Харківської області, по вул.Полтавська, 83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan 320, д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.1р Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

При цьому суд звертає увагу, шо ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Таким чином ОСОБА_1 було достеменно відомо про складання протоколів стосовно нього та направлення матеріалів до Красноградського районного суду Харківської області про що він особисто розписався у відповідних протоколах.

Оскільки неявка ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, клопотань не надано, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними доказами.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що їх достатньо для розгляду справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- відомостями викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення ААД №644580, ААД № 644579 та ААБ №302871 від 08.02.2024 року з якими всіма ОСОБА_1 на місці складання був повністю згоден, про що власноручно зазначив у всіх протоколах;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння прилад ДРАГЕР показав результат 1,30 проміле з яким останній також був згоден, що зафіксовано на відеозаписі працівників поліції;

- довідкою АРМОР;

- схемою місця ДТП з відповідним фотоматеріалом, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- відеозаписом працівників поліції на місці ДТП, де зафіксовано факт ДТП, порядок продуття приладу ДРАГЕР, з результатами якого ОСОБА_1 в 1,3 проміле був згоден та відмовився їхати до лікарні;

- постановою Київського районного суду м.Потави від 16.03.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.124 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилученням транспортного засобу;

- постановою Октябрського районного суду м.Потави від 07.03.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років з без оплатним вилученням транспортного засобу.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що перелічені вище докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Таким чином дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати:

- за ч.3 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки постановою Октябрського районного суду м.Потави від 07.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та постановою Київського районного суду м.Потави від 16.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.124 КУпАП;

- за ч.5 ст.126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, оскільки постановою Київського районного суду м.Потави від 16.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.124 КУпАП,

- також за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, що адміністративні матеріали надійшли до суду одночасно, а також те, що по вказаних справах притягується до відповідальності одна і та ж особа, вважаю за необхідне об`єднати їх в одне провадження для спільного розгляду.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не виявлено.

При цьому, відповідно до положень ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даному випадку хоча санкція ч.3 ст.130 КУпАП і передбачає оплатне вилучення транспортного засобу, однак в даній ситуації суд позбавлений можливості розглянути такий додатковий вид стягнення, оскільки відповідно до санкції даної статті, вона передбачає можливість конфіскації транспортного засобу лише, який є у приватній власності правопорушника. Однак, як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 Lifan 320, д.н.з. НОМЕР_1 , не належить йому, т.я. його власником є інша особа ОСОБА_3 .

Таким чином суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, з урахуванням норм ст.36 КУпАП шляхом повного поглинання менш суворого адміністративного стягнення більш суворим, накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є ч.3 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору , що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36,126, 130 , 283, 284, 285, 287 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні матеріали №626/783/24, №626/784/24 та 626/813/23, ОСОБА_1 за ч.3 ст.130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти їм єдиний номер 626/783/24 (провадження № 3/626/155/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на р/р призначення платежу: Призначення платежу: *; 21081300; р/р UA 0020001; ; МФО 899998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Попередити правопорушника, що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова буде направлена для примусового виконання до ВДВС Красноградського РУЮ для стягнення штрафу у подвійному розмірі-102000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на рахунок Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя Дудченко В.О.