Провадження № 33/824/1684/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що він не керував автомобілем.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови є обґрунтованими, а сама апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2024 року було ухвалено оскаржувану постанову. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Косьмін Д.В. був присутнім в судовому засіданні, однак з протоколу судового засідання від 03 січня 2024 року вбачається, що місцевим судом не було проголошено постанову, а лише закінчено судове засідання, тому результат розгляду справи в день ухвалення постанови йому не було відомо.

Разом з тим, 20 лютого 2024 року адвокат Косьмін Д.В. отримав повний текст оскаржуваної постанови, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа за підписом відповідальної особи суду.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що він відмовився від проходження у встановленому законодавством порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532255, 05 грудня 2023 р. о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «JEEP GRAND CHEROKEE» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Н.Ужвій, 4, що у Подільському районні м. Києва, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушена координація рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Факт відмови був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудну камеру поліцейських № 472007/473608.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532255 від 05.12.2023, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;направленням на огляд у закладі охорони здоров`я, з якого вбачається, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не доведеності факту керування ним автомобілем, оцінюються судом критично, позаяк вказане не знайшло свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та спростовується сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про його згоду з обставинами, викладеними у протоколі, крім цього, як вбачаться із відеозапису, доданого до справи, при спілкуванні з поліцейськими він не заперечує факт керування автомобілем, натомість він, порушуючи вимоги п.2.5. ПДР, відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку, а відтак такі доводи апеляційної скарги зводяться лише до обраної ним стратегії захисту в суді.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яку поза розумним сумнівом доведено сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярослав МЕЛЬНИК