ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №095421 від 04.08.2023 та постанови суду, вбачається, що 04.08.2023 о 10 год. 15 хв. в м. Ужгород пл. Корятовича, 39, водій гр. ОСОБА_1 керував т.з. «Рено Меган» н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим в праві керування т.з. відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Дане правопорушення гр. ОСОБА_1 вчинив повторно на протязі року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в цей день він не керував транспортним засобом і матеріали справи не містять підтвердження про це. Вказує, що розпочинаючи процедуру притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, працівником поліції оголошено про те, що відносно нього буде складено протоко за ч. 3, а не ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто апелянта введено в оману щодо сутності здійснюваної щодо нього правової процедури, чим порушене його право на захист. Щодо судового рішення у справі №308/1404/23 зазначає, що таке ухвалено за відсутності апелянта, та за обставини відсутності доказів вручення апелянту судової повістки - про таке йому було невідомо.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №095421 від 04.08.2023, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, - 04.08.2023 о 10 год. 15 хв. в м. Ужгород пл. Корятовича, 39, водій гр. ОСОБА_1 керував т.з. «Рено Меган» н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим в праві керування т.з. відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Дане правопорушення гр. ОСОБА_1 вчинив повторно на протязі року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений, однак від дачі пояснень відмовився та зазначив, що надасть їх в суді.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: - вище вказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №095421 від 04.08.2023, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; відеозапису з бодікамери поліцейського, який долучений до матеріалів справи та з якого слідує, що ОСОБА_1 сказав, що їхав на транспортному засобі, та під час руху автомобіль «заглох», пішов робити ключ; постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №456231415 від 30.03.2021; довідкою облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, що гр. ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу ВАЗ 2103 ДНЗ НОМЕР_2 ; довідкою, що згідно облікових баз даних Інформаційного порталу НПУ відносно гр. ОСОБА_1 , : 16.01.2023 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №57688 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, та рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.02.2023 у справі № 308/1404/23 накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 3 місяці.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що про судове рішення у справі №308/1404/23 йому не було відомо, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи №308/1404/23, які були витребувані апеляційним судом та досліджені в судовому засіданні, зокрема, згідно постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн., який ним сплачено 21.04.2023.

Тобто, ОСОБА_1 було відомо про винесену відносно нього постанову від 06.02.2023 за ч. 3 ст. 126 КУпАП у справі №308/1404/23.

Щодо тверджень ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що в цей день він не керував транспортним засобом і матеріали справи не містять підтвердження про це, апеляційний звертає увагу на таке.

Згідно ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається (а. с. 10), що ОСОБА_1 сам визнає, що їхав за кермом автомобіля, та під час руху автомобіль «заглох», пішов робити ключ. Поліцейський вказує на те, що ОСОБА_1 , порушено правила зупинки, чим він перешкоджає руху транспорту. При цьому він не заперечує, що керував транспортним засобом. На відео видно, що всупереч п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом та апеляційним судом такі до уваги не приймаються.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Разом з тим, матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, оскільки не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому суд першої інстанції, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на мінімальний строк та без конфіскації транспортного засобу.

Інші доводи апелянта не спростовують доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага