Справа № 524/4763/16-п
Провадження 3/524/1/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука

у складі головуючого судді: Олейнікової Г.М.,

при секретарі Санакоєвій Н.Р.

за участю захисника Гонтаря В.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду м.Кременчука адміністративний матеріал, який поступив із Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП " ОСОБА_2 ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 14 червня 2016 року о 11 годині 49 хвилин по вулиці Профспілковій в м.Кременчуці водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 130 СПГ н.з. НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на транспортний засіб Subaru Forester н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що він їхав з района Реївки в бік Силікатного заводу, щоб завантажити автомобіль піском та відвезти на вулицю Бутиріна м. Кременчука . В районі 1-ї міської лікарні на дорогу вискочила собака, він пригальмував і викрутив кермо вправо, ухилився від перешкоди і зупинився. Після зупинки почув позаду якийсь звук, вийшов з автомобіля і побачив позаду чорний джип. Коли приїхала поліція, був свідок Токар, потім приїхав другий свідок на автомобілі. Поліцейські сказали, що свідки більш не потрібні і відпустили їх. Швидкість у нього була приблизно 30 км/ год., дорожне покриття було сухе, асфальтоване, видимість була необмежена, було сонячно. Потерпілий вказував поліції на те, що в нього не світились «стоп-сигнали», але вони працювали. Вважає, що потерпілий порушив правила дорожнього руху і саме з його вини трапилась ДТП, так як він не дотримався п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Вважає, що жодна із проведених по справі судових експертиз не встановила механізм ДТП, тому просить суд провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні 06.07.2016 року пояснив, що ОСОБА_1 скоїв наїзд на його автомобіль,рухаючись заднім ходом . Схема місця ДТП працівниками поліції була складена правильно. Всі обставини ДТП відбувались у присутності його невістки і його колишньої дружини. Він на власний мобільний телефон після ДТП, зробив фотографії, безпосереднього розташування автомобілів, пошкодження на автомобілях. 14.06.2016 року звернувся до газети «Програма плюс», щоб опублікували матеріал про ДТП, надав всі матеріали та фотокартки. Відстань до автомобіля ОСОБА_1 була приблизно 5-6 метрів. Із свідком ОСОБА_4 він в ніяких відносинах не перебуває. Автомобіль після наїзду змістився на 10-15 см. ОСОБА_1 фаркопом свого автомобіля вдарив його автомобіль, гальмівний шлях був відсутній. Швидкість автомобіля ОСОБА_1 була приблизно 30 км/год. Вважає, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України і саме з його вини трапилась ДТП. У судове засідання 10.04.2024 року потерпілий ОСОБА_3 не з`явився оскільки 17.03.2020 року помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18.03.2020 року (а.с. 201 т.2).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що їхала в автомобілі разом із свекром і свекрухою та дитиною , з району Реївки до магазину «Домовой», щоб купити дитині подарунки . Попереду їхав автомобіль марки «Камаз» і зупинився. Свекор хотів об`їхати його, потім автомобіль марки «Камаз» почав різко їхати назад, свекор почав сигналити, і автомобіль «Камаз» почав таранити його. Водій автомобіля марки «Камаз» коли вийшов взявся за голову, і сказав що забув що йому треба їхати в іншому напрямку. Потім до нього приїхала людина. Водій автомобіля марки «Камаз» пропонував не викликати поліцію, вирішити питання на місці. Після того як приїхали працівники поліції, водій автомобіля марки «Камаз» почав пояснювати, що він їхав та вибігла собака і він різко зупинився, а вони врізались в нього. З приводу марки автомобіля точно не пам`ятає був великий вантажний автомобіль. Ззаду у вантажного автомобіля був великий крюк, яким було нанесено удар. Позаду були автомобілі, які зупинились після ДТП. Відстань з місця зіткнення до повороту була приблизно 10 м. Водій автомобіля марки «Субару» не почав повертати, тільки включив сигнал повороту, але виконати маневр не встиг, так як водій вантажівки врізався в нього. До місця ДТП підходив ОСОБА_2 з невідомим чоловіком. Після ДТП знаходилась в шоковому стані, дуже злякалася, почала плакати дитина, так як почало все тріщати в момент зіткнення. Потерпілий ОСОБА_3 , та свідок ОСОБА_6 разом не проживають. Поліцейський ініціював питання про перевірку стоп сигналів у автомобіля, яким керував Бідаш.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 14.06.2016 року, приблизно о 12 год. їхали з колишнім чоловіком - ОСОБА_3 з району Реївки в центр міста. Проїжджаючи поворот біля 1-ї міської лікарні, їхав вантажний автомобіль, який різко зупинився. ОСОБА_3 включив поворот, щоб об`їхати вантажний автомобіль, але не встигав обігнати його , як автомобіль марки «ЗИЛ» різко почав їхати в їхній бік заднім ходом та зіткнувся з їх автомобілем . Вибіг водій автомобіля марки «ЗИЛ» та почав пропонувати вирішити питання без виклику поліції. Потім він сказав, що забув, що йому було потрібно заїхати в інше місце, тому він і різко зупинив свій транспотртний засіб. Після цього колишній чоловік почав викликати поліцію, яка приїхала через 30 хвилин після ДТП. Через деякий час на автомобілі марки «Мерседес» приїхав невідомий чоловік та розмовляв з ОСОБА_1 З моменту зупинки автомобіля до зіткнення пройшли секунди. Після зіткнення автомобіль марки «ЗИЛ» поїхав вперед. Чоловік не встиг прийняти вліво, тільки встиг включити сигнал повороту. Мало що пам`ятає, так як була у шоковому стані. Що казав ОСОБА_1 , коли приїхала поліція не чула. Поліції перевіряла стоп- сигнали у автомобіля «ЗИЛ».

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гонтаря В.М., потерпілого ОСОБА_3 , свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 10.9 ПДР України зазначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Судом встановлено, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху Україні у зв`язку з чим 14 червня 2016 року о 11 годині 49 хвилин по вулиці Профспілковій в м.Кременчуці водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 130 СПГ н.з. НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на транспортний засіб Subaru Forester н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження і дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні акцентував увагу суду на тому , що 14.06.2016 року в складі екіпажу поліції № 107 отримав повідомлення про ДТП. Прибувши на місце події побачив, що два автомобіля, які стояли на проїзній частині,один марки «ЗИЛ», другий марки «Субару Форстер », які потрапили в ДТП. Під час з`ясування обставин було встановлено , що саме водій автомобіля марки «ЗИЛ» ОСОБА_1 порушив ПДР України ,він прийшов до такого висновку виходячи з того, як були розташовані автомобілі на проїзній частині та судячи з пошкоджень автомобілів. Характер пошкоджень і розміщення автомобілів не давало підстав вважати що автомобіль марки «Субару» здійснив зіткнення з автомобілем марки "ЗИЛ" позаду. Механічні пошкодження у автомобіля «ЗИЛ», були у вигляді подряпин фарби в задній частині автомобіля.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненому ДТП також підтверджується висновком експерта №33702/19-52/6208/23-52 від 13.03.2023 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалам адміністративної справи №524/4763/169 ( а.с. 137-145 т.2), із якої вбачається, що згідно висновку Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса №880/881 від 31.05.2017 року та наявних в матеріалах справи фотознімків, основні пошкодження на автомобілі ЗИЛ зосереджені в його задній частині, а саме: задня нижня частина рами автомобіля ЗИЛ має пошкодження в вигляді чисельних паралельних подовжньо направлених (відносно вісі автомобіля ЗИЛ) подряпин; кронштейни кріплення самоскидної платформи до рами автомобіля ЗИЛ, а саме їх нижня кутова частина, мають пошкодження у вигляді потертостей із нашаруванням речовини темного кольору, буксирний крюк, а саме його нижня частина, має пошкодження у вигляді потертостей із нашаруванням речовини темного кольору. Враховуючи наведені вище механічні пошкодження автомобілів ЗИЛ та Subaru, їх характер і локалізацію розташування на вказаних транспортних засобах (ТЗ), які вони отримали в результаті даної ДТП, а також проведене уявне та площинне моделювання, можна зробити висновок про те, що мав попутний характер контактування автомобілів ЗИЛ та Subaru. В початковій фазі зіткнення автомобіль ЗИЛ своєю задньою частиною (буксирним крюком) контактував з передньою частиною автомобіля Subaru (передня частина капоту), при цьому в цей момент поздовжні геометричні вісі транспортних засобів знаходитись паралельно тобто кут між повздовжніми осями даних Т3 складав 0°. Отже, враховуючи встановлений механізм контактування автомобілів ЗИЛ та Subaru, та розташування наявних механічних пошкоджень на автомобілі Subaru, можна категорично вказати, що пошкодження на передній частині останнього утворилися внаслідок дії на них ковзно-ударної контактної взаємодії із елементами задньої частини автомобіля ЗИЛ по напрямку спереду назад. Отже, вказаний механізм зіткнення автомобілів ЗИЛ та Subaru, з врахуванням, зафіксованої на схемі пригоди та фотознімках з місця пригоди речової обстановки після скоєння ДТП, не узгоджується з поясненнями водія автомобіля ЗИЛ ОСОБА_1 в тій частині, що автомобіль ЗИЛ в момент зіткнення не переміщався заднім ходом та не суперечить поясненням водія автомобіля Subaru ОСОБА_3 в тій частині, що в момент зіткнення автомобіль ЗИЛ рухався заднім ходом та після зіткнення перемістив автомобіль Subaru y зворотному напрямку. Оскільки дії водія автомобіля ЗИЛ ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.9 ПДР, внаслідок того що для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру, а дії водія автомобіля Subaru ОСОБА_3 не регламентуються вимогами ПДР (оскільки його автомобіль на момент скоєння знаходився в нерухомому стані), то в даному випадку з технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля ЗИЛ ОСОБА_1 вимогам ПДР знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Проведене дослідження дає підстави для висновку, що пояснення водія автомобіля ЗИЛ ОСОБА_1 в тій частині, що автомобіль ЗИЛ в момент зіткнення не переміщався заднім ходом не узгоджується із залишеною слідовою інформацією на місці скоєння ДТП і тому можуть вважаться технічно неспроможними. В свою чергу, в даному випадку пояснення водія автомобіля Subaru ОСОБА_3 не суперечать в тій частині, що в момент зіткнення автомобіль ЗИЛ рухався заднім ходом та після зіткнення перемістив автомобіль Subaru y зворотному напрямку, тому його показання можуть вважатись технічно спроможними, що у судовому засіданні підтвердили експерти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, що свій висновок № 33702/19-52/6208/23-52 від 13.03.2023 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалам адміністративної справи №524/4763/16 вони підтримують у повному обсязі. Під час виконання експертизи ними було досліджені матеріали справи , надані судом. Характер пошкоджень транспортних засобів вони встановлювали згідно описів пошкоджень в схемі місця ДТП, фотознімків з місця ДТП, вся слідова та речова інформація, яка була зафіксована в матеріалах справи, є продуктом зіткнення транспортних засобів, тому вказаний механізм зіткнення автомобілів ЗИЛ та Субару, не суперечить поясненням водія автомобіля Субару - ОСОБА_3 . Згідно слідової інформації - плям , уламків пластику на дорозі , вони прийшли до висновку , що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався заднім ходом і здійснив зіткнення з автомобілем марки Subaru Forester ід керуванням водія ОСОБА_3 . Вони вважають , що водій ОСОБА_1 порушив пункти 10.1 і 10.9 Правил дорожнього руху України, і саме його дії перебували у причинному зв`язку між порушення ПДР України та ДТП, що трапилась 14.06.2016 року о 11 год. 49 хв. по вул. Профспілковій м.Кременчука .

Суд вищевказаний висновок експерта вважає належним і допустимим доказом по справі, оскільки він не був отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами.

Відносно того, що у висновку експерта № 33702/19-52/6208/23-52 від 13.03.2023 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалам адміністративної справи №524/4763/16, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1 та 10.9 «Правил дорожнього руху України», то виходячи із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення якою поширюються стандарти, які встановлені Конвенцією для кримінального провадження, наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), де Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче буде перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а оскільки уповноваженою особою Батальйону патрульної поліції у м.Кременчуці не було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за порушення пункту 10.1 ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення було складено за порушення п. 10.9 ПДР України, то судовий розгляд справи здійснюється судом лише в межах суті адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення і висунута ОСОБА_1 , тобто за порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Вищенаведені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, для виконання яких останній не мав будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення призвело до виникнення ДТП. Невизнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично, як спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення, оскільки пояснення ОСОБА_1 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , експертів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , наданими у судовому засіданні та дослідженими судом письмовими доказами, а саме: схемою з місця ДТП (а.с.2 т.1), висновком експерта № 33702/19-52/6208/23-52 від 13.03.2023 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалам адміністративної справи №524/4763/16 (а.с.137-145 т.2).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки згідно ст. 252, 280 КУпАП та роз`ясень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» у п.7 вказано, що відповідно до вимог ст. 247 і 280 КУпАП необхідно з`ясувати таке питання: чи є особа винною у вчиненні правопорушення, що знайшло своє відображення також у п.4.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Але, суд враховуючи вимоги ст.247 ч.1 п.7 КУпАП приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення було вчинено 14.06.2016 року, дане правопорушення не є триваючим, а строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 ч.2 КУпАП закінчились, так як в диспозиції ст. 38 ч.2 КУпАП зазначено, що стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Керуючись ст.38 ч.2, 124,245, 247 ч.1 п.7, 252,280 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА