ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5874/23
Провадження № 3/210/49/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 квітня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, адреса проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 25.10.2023 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №624769, 11.10.2023 року о 20 год. 22 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Д.Лондона, 10/4, гр.. ОСОБА_1 керував Reno Megane, днз НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820? Htpekmnfn 0.39% проміле. Тест 1018. З результатами огляду погодився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2.9а ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що на автомобілі не їхав і про це говорив працівникам поліції. Автомобіль був поломаний, не заводився, стояв біля будинку свідка ОСОБА_2 у якого він жив. Сів в автомобіль, ввімкнув фари, щоб закотити його у двір. Вживав слабоалкоголку, але автомобілем не керував і не збирався. ПП стояла неподалік і бачили як пив, а потім сів в автомобіль.

Представник ОСОБА_1 адвокат Максимов Р.І. просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом і як вбачається з відеозапису, сам ОСОБА_1 заперечує цей факт і повідомляє поліцейським, що він тільки сів за кермо, хотів загнати машину у двір. При проведенні огляду за допомогою спеціального технічного засобу працівниками поліції порушено керівництво з його експлуатації, внаслідок чого результат отриманий за його допомогою є недійсним та у Юшкевича виявлено допустиму норму алкоголю в крові, з урахуванням чинної Конвенції про дорожній рух.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він з ОСОБА_1 приїхав з роботи випили, хотіли загнати автомобіль у двір, пішов відчиняти ворота, коли вийшов там уже стояли працівники поліції. Автомобіль не був заведений, тільки увімкнене світло, стояв біля двору зранку, бо не завівся.

З метою перевірки вказаних даних та встановлення об`єктивних обставин справи судом було викликано в судове засідання співробітників поліції, що склали протокол.

В судовому засіданні особа, що склала протокол, інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 надав пояснення, що під час патрулювання виявили транспортний засіб у якого не працювала 1 фара, зупинили, під час спілкування виявили ознаки сп`яніння, запропонували пройти огляд, він погодився, пройшов огляд, проба позитивна, він погодився, склали протокол.

Бачив факт руху, автомобіль їхав на зустріч.

ОСОБА_1 повідомляв, що не керував автомобілем.

Відеореєстратор в автомобілі був, чому не передали відеозапис не відомо, цим займається адмінпрактика.

В судовому засіданні інспектор патрульної поліції Ткаченко Д.В., який був у складі екіпажу пояснив, що під час патрулювання виявили автомобіль з непрацюючою фарою, зупинили, при спілкуванні з водієм виявили ознаки сп`яніння, запропонували огляд на місці, він погодився, Драгер був позитив, водій погодився. Автомобіль рухався, що зафіксовано на відео.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши документи, докази та матеріали, що маються у справі, доходить наступних висновків.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При дослідженні відеозаписів, що були витребувані судом під час розгляду протоколу, на вказаних відео відсутній факт руху автомобіля Reno Megane, днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Відео розпочинається з того, що працівники поліції рухаються у своєму автомобілі, бодікамера спрямована у верх так, що не фіксує напрямок руху та можливі транспортні засоби, які рухаються попереду, потім автомобіль зупиняється і працівники поліції підходять до зупиненого автомобіля Reno Megane. Далі на відеозаписах зафіксована розмова з ОСОБА_1 , який неодноразово зазначає, що автомобілем не керував.

Крім того, автомобіль стояв біля будинку, де згідно протоколу проживає ОСОБА_1 .

При цьому, суддя виходить з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Рапорт особи, що склала протокол, доказом у справі бути не може.

За таких обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі технічний носій, не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, свідки під час складання протоколу не залучались, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини справи та їх відповідність обставинам, викладеним у протоколі.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, жодним доказом не підтверджена, а тому суд доходить до висновку про відсутність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в апеляційному порядку шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко