Справа № 199/2102/24
ПОСТАНОВА

іменем України

08.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

-за участі - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 386587 від 18.03.2024 ОСОБА_1 01.03.2024 приблизно об 11:49 годині за адресою: АДРЕСА_2 , у тютюновому кіоску здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору, чим своїми діями порушила ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнала та пояснила, що вона жодного відношення до продажу тютюнових виробів за адресою: АДРЕСА_2 , немає, оскільки не продавець. Власник даного кіоску є взагалі інша особа, що підтвердила своїми письмовими показами з додатками до них.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретний Порядок обігу (серед іншого і правила торгівлі) тютюнових виробів. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Порядок обігу (серед іншого і правила торгівлі) тютюнових виробів врегульований спеціальним законом - Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП до протоколу серія ВАД № 386587 від 18.03.2024 долучено: довідку за результатами розгляду звернення працівника поліції від 18.03.2024; рапорт працівника поліції від 01.03.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 ; протокол огляду від 01.03.2024 з фото-таблицею до нього.

Правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , кваліфіковані працівниками поліції за ч. 3 ст.156 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Однак, згідно фабули, яка зазначена в протоколі, ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без акцизного збору, за що відповідальність передбачено ч. 1 ст. 156 КУпАП, тому у суду є сумніви щодо достовірності викладених обставин в протоколі, у зв`язку з чим суд не убачає підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Крім того суд зауважує, що у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст. 255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами.

Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою ДОП в Дніпропетровській області протокол серії ВАД № 386587 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП (а.с.1) був складений лише 18.03.2024, тобто через вісімнадцять днів, з моменту виявлення правопорушення 01.03.2024.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу серії ВАД № 386587 від 18.03.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст. 251 КУпАП, не можна вважати допустимим доказом у справі.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

У справі № 664/506/16-к ККС констатував стосовно визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруйного дерева», що у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені певні процедури, а як наслідок і право людини.

Суд констатує, що наявними в розпорядженні суду доказами, не підтверджено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, як і не надано об`єктивних та достовірних даних на підтвердження вини ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Отже, на переконання суду, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, тоді як, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст.247КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко