Справа № 183/2459/24
№ 3/183/1985/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого заступником директора з економіки Новомосковської автошколи ДОО ТСО України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в :

29.02.2024 року за результатами перевірки порушення вимог законодавства про працю в Новомосковській Автомобільній школі Дніпропетровської обласної організації товариства Сприяння оборони України, складено акт перевірки позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 на якого покладено обов`язки головного бухгалтера Новомосковської автошколи ДОО ТСО України, вчинив правопорушення, а саме: згідно з табелем обліку використання робочого часу за жовтень 2022 року ОСОБА_2 перебував в основній щорічній відпустці 2 календарних дні та у відпустці без збереження заробітної плати протягом 29 календарних днів, ОСОБА_3 перебував в основній щорічній відпустці протягом 14 календарних днів та у відпустці без збереження заробітної плати протягом 17 календарних днів, ОСОБА_4 перебував в основній щорічній відпустці 18 календарних днів та у відпустці без збереження заробітної плати 13 календарних днів відповідно до поданих заяв. При цьому в відомості нарахування заробітної плати за жовтень 2022 року в колонці «Відпускні» нараховані суми відсутні, натомість в колонці «Доплата до мин.» наявні нараховані суми. Згідно з письмовими поясненнями головного бухгалтера ОСОБА_1 заробітна плата за час перебування працівників у щорічних відпустках в жовтні 2022 року нарахована в повному обсязі, але помилково нараховані суми внесені в колонку «Доплата до мин.». Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини першої статі 7 Закону №2136.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює та повністю визнає себе винним. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самого ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні; актом № ПС/ДН/7152/0270 від 29.02.2024 року про результати проведення перевірки позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці; приписом про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ПС/ДН/7152/0270 від 29.02.2024 року; пояснювальної записки ОСОБА_1 про те, що заробітна плата за час перебування працівників у щорічних відпустках в жовтні 2022 року нарахована в повному обсязі, але помилково нараховані суми внесені в колонку «Доплата до мин.»; наказом директора Новомосковської автошколи ДОО ТСО України № 1-ОС від 11.03.2021 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду заступника директора з економіки; наказом директора Новомосковської автошколи ДОО ТСО України № 6-ОС від 04.07.2021 року про покладення на ОСОБА_1 обов`язків головного бухгалтера; копії паспорту громадяни України на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме, порушення вимог законодавства про працю, надання зазначених документів, що містять недостовірні дані.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч.1 ст. 41 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 41, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк