САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/294/24
Провадження №3/726/221/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах:

05.02.2024 року о 23.09 год в м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 46М керував т/з «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився. Повідомлявся належним чином.

Захисник Морозова О.В. в судове засідання не з`явилась, проте надала суду клопотання про закриття адміністративного провадження, де зазначила, що ОСОБА_1 не керував автомобілем Ауді А4 у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та не відмовлявся пройти освідування на стан сп`яніння у лікаря нарколога у відповідному закладі охорони здоров`я. Просила закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 632382 від 06.02.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, яке поставлено в провину ОСОБА_1 . З вказаним протоколом він ознайомився, що засвідчив своїм підписом.

- направлення, складене о 23.35 год. 05.02.2024 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в ЧОНД, складеним у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, блідість шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Відповідно до висновку №184 від 06.02.2024 р. 02:30 год. відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с. 3);

- протоколом серії ААД №632382 від 06.02.2024 р. відносно гр. ОСОБА_1 (а.с.1);

- відеозаписом на оптичному диску DVD-R (а.с. 10), на якому зафіксовано рух автомобіля, його зупинку, спілкування водія з поліцейськими, встановлення його особи та обставини відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На підтвердження невинуватості гр. ОСОБА_1 адвокат Морозова О.В. надала у письмовому клопотанні пояснення, які описані вище.

ІV. Оцінка суду:

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до таких висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

ОСОБА_1 поставлено у провину, що він, керуючи транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

При цьому, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, даючи оцінку дослідженим доказам, вважає встановленим, що працівники поліції на місці зупинки авто «AUDI A4», яким керував ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та згаданої Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на визначення стану сп`яніння. З переглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівники поліції діяли відповідно до вимог закону, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, роз`яснили наслідки відмови від такого огляду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, їхньої упередженості або будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи чи притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Навпаки, з долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції належним чином роз`яснили ОСОБА_1 підстави зупинки, вказали про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та роз`яснили процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, його права.

Отже, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яка описана у клопотанні, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до останнього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 38, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяЛ. В. Байцар