Справа№464/1086/24
пр.№ 3/464/617/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955793 від 03.02.2024, ОСОБА_1 03.02.2024 о 00:12 год. вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме, умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у стусанах, смиканні за волосся, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_2 .

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав пояснення про те, що 03.02.2024 між ним та дочкою дійсно виник конфлікт, зокрема, з приводу виконання домашніх обов`язків щодо прибирання квартири, її навчання та відвідування школи, а також тривалого використання мобільного телефону. У зв`язку з цим, забрав у дочки телефон, на що остання розізлилася та викликала поліцію. Вказав, що того дня класний керівник йому повідомила про те, що дочка пропустила заняття в школі. Він відразу зателефонував доньці, на що остання пояснила, що проспала, проте у школу так і не пішла. Ствердив, що така ситуація його обурила, однак жодних дій фізичного чи психологічного насильства щодо дочки не вчиняв. Окрім цього вказав, що до вересня 2020 року ОСОБА_2 проживала з матір`ю та вітчимом, проте через неналежні умови проживання, відсутність належного виховання та конфлікти, дитину поставлено на облік Служби у справах дітей. З того часу, як дочка почала проживати з ним, вона відвідує психолога. Ствердив, що усвідомлює необхідність налагодження відносин та пошуку спільної мови з дочкою.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 пояснив, що в ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої. У ситуації, яка відбулася 03.02.2024, мав місце саме конфлікт між батьком і дочкою, який існує протягом тривалого часу через розбіжності в поглядах на її виховання, навчання в школі, обов`язки щодо домашнього господарства, формування її світогляду. Зазначив, що такий конфлікт, за відсутності доказів на підтвердження завдання чи можливості завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, протиправність діяння та шкода, як обов`язкова ознака складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також відсутні належні та допустимі докази вини у формі умислу. Просив суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у присутності законного представника матері ОСОБА_4 надала показання про те, що 03.02.2024 посварилася з батьком через те, що пропустила заняття в школі, не зробила домашнє завдання та не прибрала у своїй кімнаті. У зв`язку з цим, батько забрав у неї мобільний телефон, а вона розсердилась та викликала поліцію. Заперечила обставини, викладені у протоколі. Вказала, що між ними часто виникали непорозуміння, зокрема, з приводу побутових питань та навчання, однак батько намагається займатися її вихованням, слідкує за її здоров`ям, а також відвідує батьківські збори.

Допитана як свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що про подію, яка відбулася 03.02.2024 між ОСОБА_1 та дочкою нічого не знала, про конфлікти з батьком остання їй не повідомляла. Вказала, що ОСОБА_2 виявила бажання проживати з батьком. Зазначила, що з дочкою спілкується рідко, проте намагається налагодити з нею відносини.

Допитаний як свідок провідний спеціаліст профілактичної робити відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району ОСОБА_5 надав показання про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у вказаному відділі та ним здійснюються профілактичні візити за місцем проживання останньої. Пояснив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникали побутові конфлікти, у зв`язку з чим дитина покидала місце проживання та була поміщена до притулку. Оскільки батько виконував надані рекомендації, дитину йому повернули. Вказав, що у ОСОБА_2 у школі є конфлікт з однокласниками, через що з нею працює психолог. Зазначив, що після події, що мала місце 03.02.2024, проводив профілактичну роботу з ОСОБА_2 та її батьком. Ствердив, що відносини між ними покращилися, ОСОБА_2 продовжує відвідувати психолога.

Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису,

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 03.02.2024 о 00:12 год. вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме, умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у стусанах, смиканні за волосся, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 03.02.2024, рівень небезпеки кривдника ОСОБА_1 визначено як середній, пов`язаний з фізичним, психологічним та економічним насильством.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 не підтвердила те, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї умисні дії фізичного чи психологічного насильства. Жодних доказів, які б підтвердили заподіяння чи можливість заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Інші наявні у справі документи вищевказаних висновків не спростовують.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у формі фізичного та психологічного насильства щодо дитини за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дулебко Н.І.