10.04.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/214/24
Провадження № 3/533/168/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши у матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює; одружений; має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2012, 2013 років народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; групи інвалідності не має, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

Громадянин ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своїх неповнолітніх дітей, що призвело до того, що 29 лютого 2024 року близько 17 години 00 хвилин по АДРЕСА_1 його неповнолітні діти пішли з дому та не бажали повертатися до батька, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 12). Про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.184 КУпАП не є обов`язковою.

Ураховуючи викладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановила таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, неналежний догляд за дітьми тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання, умов проживання неповнолітніх дітей, догляду тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.02.2024 серії ВАВ №789307;

- заявою від 29.02.2024 ОСОБА_1 до ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про припинення розгляду повідомлення за фактом зникнення дітей;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.02.2024, в яких він повідомив, що він перебував вдома, діти були під його постійним наглядом, допомагали по господарству. Потім діти попросились піти гуляти на майданчик, коли стемніло діти не повернулися додому, він почав їх шукати і викликав працівників поліції, адже не міг їх знайти;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.02.2024, відповідно до яких він та його брат ОСОБА_3 пішли гуляти близько 13:00 та відправились до своєї тітки в с. Новоселівку. Коли вирішили повернутись додому, близько 15:30, вирішили сховатися, щоб батько не знайшов;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 29.02.2024, відповідно до яких він та його брат ОСОБА_2 пішли гуляти близько 13:00 та відправились до своєї тітки в с. Новоселівку. Коли вирішили повернутись додому, близько 15:30, вирішили сховатися від батька, адже боялися, що їх сваритимуть;

- відеозаписом оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки останній як батько неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей. Незабезпечення необхідних умов виховання дитини, на думку судді, полягало у неналежному догляді за неповнолітніми дітьми, що призвело до тимчасового залишення ними місця проживання, у резльтаті чого діти залишалися деякий час без нагляду дорослих.

Разом з тим, суддя ураховує, що батько негайно вжив всіх необхідних заходів з метою розшуку дітей викликав працівників поліції. Негативних характеристик за місцем проживання не має.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який уперше притягується до адміністративної відповідальності; можливість виправлення особи після вжиття адміністративних заходів; вжиття ним негайних заходів для розшуку дітей; перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей; відсутність місця роботи, а відповідно, й достатнього доходу, суддя уважає, що накладення штрафу на ОСОБА_1 буде обтяжливим для його сімейного бюджету, що у результаті позначиться на матеріальному забезпеченні дітей та не призведе до виховального ефекту. Тому, враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважаю за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир