Справа № 243/2079/24
Провадження № 3/243/1314/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 (водій, солдат), місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративніправопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом № 72 від 08.01.2024, який надійшов до суду 18.03.2024 з ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України, 31.12.2023 особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдату ОСОБА_1 було доведено ряд обов`язків, до яких останній приступив. Цього ж дня, 31.12.2023 група військовослужбовців, в тому числі солдат ОСОБА_1 , отримала розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 № 1408/дск із завдання виконання інженерних робіт на позиція ВОП «РИМ». Вихід на позиції відбувався в темний час доби. При заході на позицію для виконання інженерних робіт солдат ОСОБА_1 в складі групи з 5 військовослужбовців потрапив під мінометний обстріл, у зв`язку із чим був змушений перечікувати обстріл в укритті. 01.01.2024 солдат ОСОБА_1 в складі групи військовослужбовців отримав наказ від командира 3 роти продовжувати рух на позицію для проведення інженерних робіт, після чого солдат ОСОБА_1 відмовився виходити на позиції для виконання інженерних робіт, що могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створило умови та причини залишення бойових позицій та не виконання поставлених бойових завдань в районі виконання бойових завдань іншими військовослужбовцями підрозділу, під час дії правового режиму воєнного стану в країні, чим міг підірвати бойову готовність та боєздатність підрозділу, погіршити морально-психологічний стан особового складу та завдати шкоди авторитету керівної ланки військової частини НОМЕР_1 , що, в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172 -10 КУпАП.

08.01.2024 під час складання зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 останньому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 , який просив розглядати справу без його участі. Крім цього у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законності.

Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.172-10 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира.

Єдиною фактичною підставою притягнення військовослужбовців до адміністративної відповідальності є вчинення ними адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона даного адміністративного військового правопорушення проявляється у суспільно небезпечних та шкідливих протиправних діях чи бездіяльності військовослужбовців. При цьому ці дії чи бездіяльність посягають на врегульовані законодавцем суспільні відносини в частині проходження військовослужбовцем військової служби. Також ці протиправні дії чи бездіяльність є суспільно-небезпечними та шкідливими за наслідками.

Статтями 11,13, 16, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Порядок віддання й виконання наказів передбачено статтями 35-38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Так, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові, який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові, а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

В судовому засіданні були досліджені протокол про адміністративне правопорушення № 72 від 08.01.2024 та додані до нього матеріали, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення № 72 від 08.01.2024, з якого слідує, що 31.12.2023 особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдату ОСОБА_1 було доведено ряд обов`язків, до яких останній приступив. Цього ж дня, 31.12.2023 група військовослужбовців, в тому числі солдат ОСОБА_1 , отримала розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 № 1408/дск із завдання виконання інженерних робіт на позиція ВОП «РИМ». Вихід на позиції відбувався в темний час доби. При заході на позицію для виконання інженерних робіт солдатОСОБА_1 в складі групи з 5 військовослужбовців потрапив під мінометний обстріл, у зв`язку із чим був змушений перечікувати обстріл в укритті. 01.01.2024 солдат ОСОБА_1 в складі групи військовослужбовців отримав наказ від командира 3 роти продовжувати рух на позицію для проведення інженерних робіт, після чого солдат ОСОБА_1 відмовився виходити на позиції для виконання інженерних робіт, чим в порушення своїх статутних обов`язків вчинив відмову від виконання законних вимог командира, тобто військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 -10 КУпАП;

витяг із наказу № 2 командира військової частиниНОМЕР_1 Міністерства оборони України від 02.01.2024, відповідно до якого було проведено службове розслідування по факту самовільного залишення позицій, зокрема, ОСОБА_1 ;

витяг із наказу № 17 командира військової частиниНОМЕР_1 Міністерства оборони України від 19.01.2024, відповідно до якого було проведено службове розслідування по факту відмови від виконання бойового завдання, зокрема, ОСОБА_1 ;

доповідь заступника командира зенітної батареї з морально-психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 про результати проведення службової перевірки, відповідно до якої за порушення вимог ст.ст. 1,4,6, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст.ст .11,16, 28,59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та виконання наказу командира ВЧ НОМЕР_1 , що призвело до невиконання бойового наказу в ході виконання обов`язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, військовослужбовця в т.ч. ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення « сувора догана»;

пояснення ОСОБА_1 від 02.01.2024, відповідно до яких останній пояснив, що отримав бойове розпорядження командира ОБСП№ 1408/дск з завданням виконання інженерних робіт на позиціях ВОП «РИМ». 31.12.2023 він висунувся на позиції разом з групою в кількості 5 чоловік з провідником з РСП де висадившись потрапили під мінометний обстріл, після чого одразу забігли під існуючий бліндаж. Після закінчення обстрілу вони відправились на позиції де пройшовши метрів 700 в небі з`явилися 2 ворожих дрони, які корегували обстріл та робити скидання в діапазоні 20 м, після чого почався щільний артилерійський, мінометний обстріл, внаслідок чого вони розосередилися по посадці. Побратим ОСОБА_2 отримав поранення, якого вирішили евакуювати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він та ОСОБА_6 продовжували рух до найближчого укриття, після цього повернулися щоб забрати речі та з`ясувалося, що внаслідок обстрілу були пошкоджені та зруйновані речі: генератор, РЕБ, каністри з паливом, лопати, сокири, кирки, у зв`язку з чим стало виконання завдання неможливим. Зазначив, що він не проходив базової підготовки, попередньо не було викладено місце розташування та відстань позицій;

письмові пояснення командира взводу матеріального забезпечення сержанта ОСОБА_7 , відповідно до яких він отримав наказ виділити 6 військовослужбовців для проведення інженерних робіт на позиціях ВОП «РИМ» в підпорядкування командира 3 роти спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 . 31.12.2023 було виділено 6 військовослужбовців та доставлено на пункту збору резерву 3 роти, серед яких солдат ОСОБА_1 . В ніч з 31.12.2023 на 01.01.2024, військовослужбовці потрапили під артилерійській обстріл, внаслідок чого солдатом ОСОБА_8 було отримано поранення та евакуйовано в пункт евакуації. Перевіривши та оцінивши, що генератор, запаси пального, води, лопати, сокири та кирки було пошкоджено внаслідок артилерійського обстрілу та були явні ознаки контузії трьох військовослужбовців, молодший сержант ОСОБА_4 доповів командиру 3 роти про дану подію. Після цього йому зателефонував командир 3 роти спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 та повідомив що військовослужбовці, в тому числі солдат ОСОБА_1 повертаються в пункт евакуації. Дочекавшись повернення особового складу в пункт постійної дислокації з них було зібрані письмові пояснення та проведено спілкування з психологом;

письмові пояснення командира 3 роти СП ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 від 07.01.2024, відповідно до яких 31.01.2024 командир 21 ОБСП проінформував його про прибуття 6 військовослужбовців взводу матеріального забезпечення щодо обладнання позицій. При підході до позицій, йому доповіли що група попала під обстріл та 1 військовослужбовець отримав поранення не сумісними з виконанням у подальшому бойових задач. Він наказ укрити групу у найближчому укритті та дочекатись кінця обстрілу. Після закінчення обстрілу група з 6 військовослужбовців почала евакуацію пораненого до пункту вигрузки. Після евакуації пораненого він наказав пришвидшити висування до позицій. У зв`язку із настанням світлої доби він наказ групі укритись та чекати темноти для подальшого висування до позицій, на що отримав позитивний відгук. При настанні темноти та наказу від нього на висування, старший групи ВМЗ сказав, що група висуватись не буде і не може. На його повторні накази група не реагувала. Він доповів командиру батальйону та сказав старшому групи ВМЗ доповісти про відмову своєму безпосередньому командиру та командиру батальйону. Після проведення ще декілька спроб залучити 5 військовослужбовців ВМЗ до виконання завдання він наказав узгоджувати свої подальші дії з безпосереднім командиром та вислав їх до пункту привозу та відвозу;

витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91 від 01.04.2024, яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 ;

службова характеристика, відповідно до висновку якої солдат ОСОБА_1 займаній посаді відповідає.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст.23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, його щире каяття, тяжких наслідків від скоєного не настало: не втрачено позиції, ніхто не загинув, суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП, можливо звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення не підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, оскільки суддею порушника звільнено від адміністративної відповідальності.

За вимогами ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 172-10 ч. 1, 213, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя І.Ю. Фалін