"09" квітня 2024 р. Справа № 363/47/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС у Київській області щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 директор ПрАТ «СВС-Дніпро» вчинив правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням, а саме: п.44.4, п. 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток за І-IV квартали 2018, І-IV квартали 2019, І-IV квартали 2020, І-ІІІ квартали 2021 р, занижено ПДВ за січень, лютий, березень 2018, січень, квітень, листопад, грудень 2020, лютий, травень 2021 року. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. 08.04.2024 року захисник адвокат Палюга О.В. через канцелярію суду подав пояснення по справі, згідно яких ОСОБА_1 повністю не погоджується та заперечує щодо правопорушень зазначених в Протоколі про адміністративне правопорушення № 2542 від 26.12.2023 року. ПрАТ «СВС Дніпро» 23.02.2024 року звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області щодо визнання протиправними та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області. Відповідно до Ухвали Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 01.03.2024 року у справі № 320/10129/24 відкрито провадження та справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.04.2024 року.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до положень ч.1 ст. 163-1 КУпАП, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, згідно положень ч.1 ст. 163-1 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на Акті про результати планової документальної виїзної перевірки ПрАТ «СВС- Дніпро» від 26.12.2023 №28701/10-36-07-14/00132807.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Сам по собі Акт позапланової документальної виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п. 56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №320/10129/24, ПрАТ «СВС-ДНІПРО» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 29260714 від 31.01.2024 р., № 29270714 від 31.01.2024 р., № від 31.01.2024 р., № від 31.01.2024 р. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання га 11.04.2024 р.

В даному випадку ПрАТ «СВС-ДНІПРО» використало своє право на оскарження податкових повідомлення-рішень № 29260714 від 31.01.2024 р., № 29270714 від 31.01.2024 р., № від 31.01.2024 р., № від 31.01.2024 р, і звернулося до суду з відповідним позовом.

З урахуванням того, що триває процедура оскарження, та існує ймовірність скасування вище вказаного рішення податкового органу, тобто сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою, а відтак відсутні достовірні підстави вважати, що дійсно посадовими особами ПрАТ «СВС-ДНІПРО» було порушено порядок ведення податкового обліку, тобто вчинено правопорушення передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП, співробітники ДПС зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Б. Баличева