Справа № 503/252/24
Провадження №3/503/310/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

06 січня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129458, згідно змісту якого 06.01.2024 року о 19.45 годині ОСОБА_1 , після вчинення порушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Т-1611, коли був зупинений на блок-посту 010 в м. Кодима, не маючи права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.1(а) Правил дорожнього руху та тим самим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, з моменту надходження 08.02.2024 року даної справи на розгляд суду судові засідання у межах строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП, неодноразово призначались судом на 27.02.2024 року та 03.04.2024 року, при цьому ОСОБА_1 у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129458 від 06.04.2024 року повідомлявся про його направлення для розгляду до Кодимського районного суду, але останній відмовився розписуватися як про це повідомлення так і про отримання другого примірнику цього протоколу. Водночас протягом всього періоду перебування справи у провадженні суду ОСОБА_1 , який не міг не знати про складення у відношенні нього вище згаданого протоколу, не звернувся до суду щодо судового розгляду. Зазначені дії ОСОБА_1 суд оцінює як штучне створення перешкод для розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні нього як обраного ним способу побудови ним свого захисту з метою ухилення від відповідальності. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до положень пункту 2.1(а) Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. При цьому, ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

27.10.2023 року постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області у справі № 505/3208/23, яка набрала законної сили 06.11.2023 року (а.с.6), за вчинення ОСОБА_1 04.08.2023 року керування транспортним засобом без посвідчення водія останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки дане порушення ним було вчинено повторно протягом року.

Окрім того, суд додатково відзначає те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень та офіційному веб-сайті судової влади України, які знаходяться у публічному доступі, містяться відомості про численні притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, зокрема постановами Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2023 року у справі № 505/3895/22за вчинення 05.12.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП;Біляївського районного суду Одеської області від 16.02.2024 року у справі № 496/59/24 за вчинення 05.12.2023 року, серед іншого, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП; Любашівського районного суду Одеської області від 01.03.2024 року у справі № 507/434/24 за вчинення 17.02.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП; Біляївського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року у справі № 496/325/24 за вчинення 17.12.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні відомості, що згадані постанови скасовані або принаймні були оскаржені ОСОБА_1 в порядку, передбаченому КАС України, а сам ОСОБА_1 протягом всього строку перебування справ на розгляді в суді не подав до суду таких відомостей.

06.01.2024 року о 19.45 годині ОСОБА_1 , після вчинення порушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Т-1611, коли був зупинений на блок-посту 010 в м. Кодима, не маючи права керування таким транспортним засобом, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що були досліджені судом під час судового розгляду, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129458 від 06.04.2024 року (а.с.2), в якому у графі пояснень по суті правопорушення ОСОБА_1 не зазначив жодних заперечень щодо викладених в ньому обставин; а також письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 06.01.2024 року (а.с.5), надане ним інспектору СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Сергієм Бойчевим, в якому свідок пояснив, що є інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником групи інспекторів прикордонного контролю у зв`язку з чим з 14:30 години 06.01.2024 року заступив на чергування на блок-посту 010розташований на автодорозі Т-1611, де близько 19.45 години було зупинене автомобіль марки Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуваннямОСОБА_1 , а під час перевірки документів було встановлено, що у згаданої особи відсутнє посвідчення водія.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доказана, що підтверджується вище зазначеними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX та від 08.11.2023 року № 3429-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника основне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, яка передбачає відповідальність за вчинення даного правопорушення, а саме двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без застосування додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129458 від 06.04.2024 року (а.с.2), містить запис згідно якого транспортний засіб MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , але для суду це не є достатніми відомостями на підставі якого суд мав би можливість прийти до достовірного та переконливого висновку про те, що даний транспортний засіб дійсно належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема з огляду на те, що матеріали справи не містять долучення до них жодних доказів на підставі яких був зроблений згаданий запис в протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас матеріали справи не містять в собі довідки про належність транспортного засобу, додання якої хоча і не передбачено для справ даної категорії пунктом 4 розділу «VII. Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчиненні повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, але долучення якої є необхідним з огляду на зазначене вище та наявність у санкції додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, так само як і у санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 22.01.2024 року (а.с.8),а відтак, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 126 ч.5, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9, 11.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко