Справа№ 953/312/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представника «ПРОДЖЕКТ ХОУП-ЗЕ ПІПЛ ХЕЛС ФАУНДЕЙШН ІНК.» в Україні адвоката Бакуліної Н.В., представника потерпілого адвоката Попраса В.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції у відношенні :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм КНП ХОР «ЦЕМД та МК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 о 15:30 год в м.Харкові, на перехресті вул..Сумської та вул..Маяковського водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 рухався з увімкненим проблисковим маячком без спеціального звукового сигналу, не забезпечив безпеку дорожнього руху, в результаті чого трапилося зіткнення з автомобілем AUDI Q5д.н.з НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив п.3.1 ПДР України. Відносно водія ОСОБА_2 працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 643996 від 03.01.2024 року, за порушення п.3.1 ПДР України , за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не погодився зі складеним відносно нього протоколом, просив закрити провадження у зв*язку з відсутністю в його діях складу правопорушення за ст. 124 КУПАП, пояснивши, що він рухався з увімкненими звуковим сигналом та проблисковими маячками. Пояснював, що за 20 метрів до перехрестя він побачив червоний сигнал світлофора, він виїхав на зустрічну смугу, увімкнувши проблискові маячки та звуковий сигнал і перешкод для нього не було. Автомобіль Ауді він бачив, той стояв перед світлофором, яким чином цей автомобіль опинився на перехресті він не знає. Також повідомив, що рухався він службовому авто зі спецзамовленням «Забрати пацієнта з с.Борова» і місце дислокації даного автомобіля с.Борова.

Потерпіла ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем AUDI Q5д.н.з НОМЕР_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові пояснення. В своїх поясненнях зазначає, що 25.12.2023 року рухаючись вул..Сумською у м.Харкові, намагалася повернути наліво до Сумського ринку, виїхавши на зелений сигнал світлофору з крайнього лівого ряду з увімкненим лівим поворотом, виїхала на перехрестя, пропускаючи зустрічний транспорт та інші машини. І несподівано почула удар в лівий бік свого автомобіля, спричинений автомобілем швидкої медичної допомоги, який рухався по вул..Сумській по зустрічній смузі в бік Центрального парку. Автомобіль швидкої рухався з достатньо великою швидкістю, без звукового сигналу, а тому ця обставина позбавила її побачити та почути цей автомобіль, який рухався позаду в одному напрямку з її авто, по зустрічній смузі. Автомобіль швидкої міг об*їхати її автомобіль зліва, оскільки ширина дорожнього полотна дозволяла це і її авто не створювало для цього перешкод. Вважає, що водій автомобіля Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 відступив від ПДР України, не переконався, що його дії не створять перешкод для інших учасників руху, що і стало причиною ДТП.

Представник ОСОБА_3 адвокат Попрас В.О. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_3 , надавши письмові пояснення та вказуючи, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.3.1 ПДР України, оскільки не ввімкнув звуковий сигнал на своєму автомобілі, не впевнився ,що його рух буде безпечним для інших учасників дорожнього руху,коли він виїхав на зустрічну смугу та перехрестя на червоний сигнал світлофор та допустив ДТП за участю автомобіля AUDI Q5д.н.з НОМЕР_2 , яке стояло на середині перехрестя, повертаючи наліво. Також, зазначав, що доказів на підтвердження того, що автомобіль швидкої медичної допомоги виконував невідкладене завдання до суду не надано, а до показань свідків з боку водія ОСОБА_2 треба відноситись критично, оскільки вони всі є заінтересованими особами.

В судовому засіданні представник «ПРОДЖЕКТ ХОУП-ЗЕ ПІПЛ-ТУ-ПІПЛ ХЕЛС ФАУНДЕЙШЕН ІНК» в Україні (власник автомобіля Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 ) - адвокат Бакуліна Н.В. пояснювала, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ст. 124 КУПАП, оскільки він виконував невідкладене завдання, і дотримався усіх вимог ПДР України, надала письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , пояснення якого відбирали також і працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні цей свідок повідомив, що він переходив дорогу на цьому перехресті і почув сильний звук удару, повернувшись, він побачив, що автомобіль AUDI Q5д. стоїть на перехресті з включеними лівими поворотами, за кермом була жінка, якій він потім дав свій телефон, а в неї врізався автомобіль швидкої медичної допомоги , який рухався з центру до парку по вул.. Сумській на великій швидкості по зустрічній полосі та після зіткнення автомобіль швидкої ще проїхав далі. Звуковий сигнал з боку автомобіля швидкої допомоги він не чув.

Згідно пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які долучені працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вони були очевидцями ДТП 25.12.2023 року на перехресті по вул.. Сумській та Маяковського в м Харкові, бачили автомобілі ДТП автомобіль швидкої медичної допомоги з включеними синіми маячками та автомобіль Ауді, який стояв на перехресті. Дані особи пояснювали, що ніяких звукових сигналів на момент ДТП вони не чули.

До суду викликались ці особи для їх допиту в якості свідків, однак вони не з*явились. ОСОБА_6 направила на адресу суду заяву, що з*явитись не зможе, підтримує раніше надані пояснення та пояснює, що ніяких спеціальних звукових сигналів швидкої медичної допомоги не чула.

В судовому засіданні були також допитані свідки з боку ОСОБА_2 , клопотання про допит яких було подано в судовому засіданні та які працівниками поліції не допитувались.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили, що 25.12.2023 під час руху автомобіля екстреної медичної допомоги «Citroen Jumper» під керуванням ОСОБА_10 було ввімкнено проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал.

Свідок ОСОБА_7 (лікар в бригаді швидкої невідкладної допомоги) пояснила, що після того, коли вони виїхали зі шпиталю в м. Харкові до смт. Борове - місце їх постійного базування, від диспетчера служби швидкої допомоги отримали повідомлення, що в смт. Борове їх чекає тяжко хворий, після чого вона як старша бригади прийняла рішення про включення проблискових маячків та спеціального звукового сигналу і віддала про це команду водію.

Свідок ОСОБА_8 (фельдшер в бригаді швидкої невідкладної допомоги) пояснила, що виклик до тяжкого хворого отримали в шпиталі в м. Харкові і коли вони сідати в автомобіль, щоб їхати в смт. Борове то вже знали про цей виклик.

Свідок ОСОБА_9 (військовий лікар) повідомив, що він чекав в шпиталі на якісь автомобіль, оскільки йому треба було дістатися о с. Борова для дислокації і йому повідомили, що є такий автомобіль, тоді він одразу сів до цього автомобіля і вони поїхали. Він їхав всередині автомобіля і зазвичай водії перед перехрестям включають і сирену і маяки, щоб проїхати перехрестя. Потім він почув удар в бік автомобіля, де він сидів і сталося ДТП на перехресті. Матеріли ДТП оформлювали дуже довго, декілька годин, і оскільки йому треба було дістатися о с. Борова, а інших автомобілів на цій напрямок не було, він чекав коли оформлять всі матеріали і ввечері цим це автомобіль після оформлення всіх протоколів та пояснень вони дібралися до с. Борової Харківської області.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , представника «ПРОДЖЕКТ ХОУП-ЗЕ ПІПЛ-ТУ-ПІПЛ ХЕЛС ФАУНДЕЙШЕН ІНК» в Україні, всіх заявлених свідків, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 643996 від 03.01.2024 року; схемою місця ДТП, де зафіксовані місця розташувань автомобілів Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 та AUDI Q5д.н.з НОМЕР_2 , підписаною обома учасниками, без заперечень, письмовими поясненнями учасників ДТП, залученими до матеріалів справи, що не суперечать подіям, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями, долученими до матеріалів справи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які пояснювали механізм ДТП та відсутність звукового сигналу у автомобіля Citroen Jumper, поясненнями свідка ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні.

За змістом вимог ст.. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 3.1. Правил Дорожнього Руху України, який передбачає, що «водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.»

Доводи ОСОБА_2 про те, що він увімкнув проблискові маячки синього кольору і спеціальний звуковий сигнал та не порушував ПДР України, виконуючи спеціальне невідкладне завдання, спростовується всіма дослідженими доказами та не є доведеним належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

Так, пояснення свідків з боку ОСОБА_2 - членів його бригади (лікаря ОСОБА_7 та фельдшера ОСОБА_8 ) суд оцінює критично, оскільки вони є працівниками швидкої невідкладної допомоги однієї бригади і для виправдання свого водія можуть давати не зовсім точні показання. Показання військового лікаря ОСОБА_9 також не спростовують висновків суду, оскільки даний лікар їхав всередині автомобіля, самого механізму ДТП не бачив, за його поясненнями працював звуковий сигнал, однак суд розцінює дані покази критично, оскільки за поясненнями даного свідка так роблять завжди водії на перехресті.

Крім того, необхідно врахувати, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти гак, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правам, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 29.04.2020у справі №161/5372/17.

Тому, дослідивши всі надані докази, суд приходить до висновку, що показання водія ОСОБА_2 в тій частині, що він включив звуковий сигнал, проїжджаючи перехрестя, не відповідає дійсності.

Стосовно доводів про наявність невідкладного спеціального завдання у водія швидкої невідкладної допомоги ОСОБА_10 в момент ДТП, то суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного під час розгляду справи суду також надано не було.

Показання членів бригади швидкої допомоги ( ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ) з цього питання розходяться, не співпадають в частині часу отримання такого завдання, саме специфіку спеціального завдання, необхідність завдання саме в с. Борова, де дислоцирується автомобіль, яким керував Акарцев, хто саме віддав наказ про включення звукового сигналу та маячків, і всі ці обставини щодо розбіжностей ставлять під сумнів показання ОСОБА_10 та членів бригади, та підтверджують висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушень п.3.1 ПДР України під час ДТП. Не може бути доказом з даного питання і лист з Інституту швидкої невідкладної допомоги, оскільки документального підтвердження спеціального завдання в цей день для цієї бригади до суду не надано.

Пояснення лікаря ОСОБА_12 в цій частині навпаки підтверджують відсутність такого спецзавдання 25.12.2023 року, оскільки автомобіль, яким керував Акарцев тільки ввечері додбався до місця дислокації в с. Борова і інших автомобілів, які направлялись до с. Борова для транспортування хворих не було.

Також, і позиція ОСОБА_2 щодо механізму ДТП не відповідає дійсності, оскільки на схемі ДТП, яку підписали учасники без заперечень зафіксовано місце розташування автомобілів, де автомобіль Ауді стоїть на перехресті, а автомобіль Сітроєн після перехрестя, зафіксовано місце ДТП, яке є саме на перехресті, визначено рух автомобілів, в тому числі і рух Сітроен в попутному напрямку з автомобілем Ауді, по зустрічній полосі, відсутність інших автомобілів, які перешкоджали рух автомобілю Сітроен, а пояснення Акарцева про те, що автомобіль світлофором до перехрестя в момент його виїзду на перехрестя спростовується всіма дослідженими доказами.

Зібрані по справі докази безумовно вказують на те, що водій ОСОБА_2 , рухаючись перед перехрестям по зустрічній смузі руху, перетинаючи перехрестя на червоний сигнал світлофора, до початку виїзду на перехрестя в населеному пункті, де розташовані об`єкти торгівлі, які відвідує значна кількість громадян, що обмежує можливість якісного огляду перехрестя, рухається велика кількість автомобілів, повинен був усвідомлювати, що інші транспортні засоби, які перебувають по ходу руху його автомобіля, в тому числі закінчуючи маневр, виїжджаючи з перехрестя, або в`їжджають на перехрестя на зелений сигнал світлофору, можуть не бачити його автомобіль.

Водій не переконавшись, що проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора із обраною ним швидкістю є безпечним, із врахуванням дорожньої обстановки, що склалася, та не впевнившись, що автомобіль екстреної медичної допомоги своєчасно виявлений водіями інших транспортних засобів і вони спроможні вжити заходи для надання переваги в русі, ОСОБА_13 здійснив виїзд на перехрестя від чого відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 , яка помітила автомобіль швидкої медичної допомоги на безпосередньо перед зіткненням.

Відповідно частини першої статті 1 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» від 05.07.2012 року № 5081 -VI, спеціалізований санітарний транспорт - це оснащений спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями транспортний засіб, призначений для перевезення людини у невідкладному стані та обладнаний для надання екстреної медичної допомоги або призначений для перевезення анатомічних матеріалів людини, які застосовуються для трансплантації.

Згідно Правил виклику бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України 26.03.2021 N° 583, бригада виїжджає за рішенням диспетчера оперативно-диспетчерської служби у випадках отримання інформації про такі скарги/симптоми пацієнта: непритомності або порушень притомності; судом; раптового розладу дихання, відсутності дихання, неефективності дихання та інш.

Особи, які роблять виклик, повинні: назвати точну адресу виклику; назвати прізвище, ім`я, стать, вік пацієнта, якщо паспортні дані невідомі, необхідно вказати його стать і орієнтовний вік: описати скарги і симптоми пацієнта; повідомити, хто і з якого номера телефону викликає Бригади.

Рішення щодо термінового транспортування пацієнта за медичними показаннями до 303 приймає керівник Бригади.

Частиною 6 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Згідно з п.3.1 Правил дорожнього руху України,водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 Примірного положення про водія виїзної бригади станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 29.08.2008 № 500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» (зі змінами), водій спеціального санітарного автомобіля, який є членом виїзної бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, забезпечує транспортування медичних працівників та оснащення бригади до місця виклику, надання першої медичної допомоги постраждалим, транспортування пацієнтів у супроводі медичних працівників.

Основними завданнями водія є: забезпечення доставки медичних працівників та оснащення виїзної бригади екстреної швидкої медичної допомоги до місця призначення у найкоротший термін та оптимальним маршрутом; участь у наданні екстреної медичної допомоги та перенесення постраждалих; забезпечення транспортування хворих і потерпілих до місця призначення (п.п.21.1, 2.2, 2.3 п.2 вказаного вище Примірного положення).

При цьому водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством України за виконання правил безпеки дорожнього руху, що передбачено п.п.6.2 даного Примірного положення.

Таким чином, аналізуючи положення вказаних нормативно-правових актів, слід дійти висновку, що водії оперативних транспортних засобів можуть відступати від вимог Правил дорожнього руху України тільки виконуючи невідкладне службове завдання, та лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу і об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог Правил дорожнього руху України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи всі досліджені судом докази, судом позиція ОСОБА_2 щодо заперечення своєї винності розцінюється, як позиція захисту, направлена на уникнення відповідальності. Інші доводи захисту в запереченнях не спростовують висновків суду щодо порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України, що є в причинному зв`язку з ДТП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Разом цим в матеріалах даної справи відсутні належні, допустимі та переконливі докази того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій швидкої допомоги ОСОБА_2 мав невідкладне службове завдання і перехрестя він перетинав з увімкненим спеціальним звуковим сигналом, а тому обставини, які викладені в протоколі по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_14 знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні та винність водія ОСОБА_2 в порушенні п. 3.1 ПДР України, яке є в причинному зв*язку з ДТП 25.12.2023 року є доведеною.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також суд зазначає, що будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи у вказаній дорожньо-транспортній пригоді не потрібні, оскільки причинами ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало невиконання вимог п.3.1.ПДР водієм ОСОБА_2 а не будь-які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і дорожнього покриття, встановлення яких потребує спеціальних знань.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи обставини адміністративного правопорушення, дані про водія, який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суд вважає можливим накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850(вісімсот п`ятдесят) грн..(отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача:37874947, банк Отримувача: Казначейсьво України(ЕАП) рахунок отримувача:UA 0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн(отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейсьво України(ЕАП) рахунок отримувача:UA 0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано слова: «Судовий збір», Київськи районний судм.Харкова, код ЕДРПОУ суду :02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи»)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку для її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя