Постанова

Іменем України

08 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/1723/23

провадження № 3/578/60/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селище Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Бездрик Сумського району Сумської області; громадянство: України; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи: за протоколом не працює.

учасники судового провадження:

адвокат ДЕМ`ЯНЕНКО НАТАЛІЯ ПЕТРІВНА,яка діє в інтересах ОСОБА_2 , особи, який притягується до адміністративної відповідальності

та установив:

У листопаді 2023 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал стосовно гр. ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також «КУпАП»/.

До адміністративного матеріалу долучені наступні документи: Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 166791 від 19.11.2023 стосовно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_3 ; результат тестування на алкоголь №824 від 19.11.2023; Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Драгер Алкотест 6820 та Декларація про відповідність; Витяг з бази інформаційного порталу Національної поліції України (ІНПНП) з інформацією про отримання посвідчення водія; розписка про відсторонення від керування ОСОБА_3 ; Постанова поліцейського серія ЕАТ № 8170970 від 19.11.2023 щодо ОСОБА_3 за частиною другою статті 122 КУпАП; два диски DVD-R з матеріалами відеозапису.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023, головуючим суддею у справі Єдиний унікальний номер:№ 578/1723/23, визначено ОСОБА_4 .

Судові засідання у справі призначалися на 30.11.2023, 12.01.2024, 08.03.2024.

На засідання суду ОСОБА_3 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом смс - повідомлення.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями частини другої статті 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 130 КУпАП.

Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 не надійшло.

Отже суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На засіданні суду інтереси ОСОБА_3 представляла адвокат Дем`яненко Наталія Петрівна.

Аргументи сторони захисту:

Поліцейський не встановив час вчинення правопорушення «13:49 год.» чи « 14:25», порівнюючи суть правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення з Постановою поліцейського, що складені 19.11.2023;

Записи з боді-камери працівника поліції не містять інформації про те, що працівники поліції провели зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилась із порушенням чинного законодавства. Ознаки ніби-то перебування в стані алкогольного сп,яніння ОСОБА_3 , що були підставою для вимоги пройти огляд його на стан сп,яніння , а саме « різкий запах алкоголю з порожнини рота», « почервоніння обличчя», «тремтіння пальців рук» у Переліку відсутні , а маються ознаки «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», «виражене тремтіння пальців рук», «запах алкоголю з порожнини рота».

На відео не зафіксовано як працівники поліції проводили огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння.

Перед проведенням процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 не роз`яснювали права, передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема право мати захисника.

Фіксація події відбувалась з застосуванням двух портативних відеореєстраторів- нагрудних камер поліцейських Патіоти та Рябуха. В протоколі серії ААД№ 166791 зазначено в додатку до протоколу відеозапис з місця події лише з « порт, відео №11139948/6» та зазначено, що обставини вчинення адміністративного правопорушення водієм зафіксовано на зазначений відеореєстратор.

Долучений працівниками поліції до матеріалів оптичний носій з відеозаписом є неналежним доказом, оскільки відеофайли які він містить не було засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП) особи, яка здійснювала запис (фото), чи особи, яка робила їх копію.

З долученого відеозапису, не встановлено того, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, водію ОСОБА_3 при пропозиції пройти такий огляд в медичному закладі вручається письмове Направлення для проходження такого огляду, що є порушенням Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп,яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. Таке Направлення взагалі не виписувалось.

Методичним посібником для лікарів "Клініко-діагностичні та експертні критерії гострої алкогольної інтоксикації" встановлено, що цифровий показник до 0.3 проміле означає, що особа не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від 0.3 до 0.5 проміле означає, що йде незначний вплив на організм. В такому випадку проводяться додаткові клінічні обстеження, і якщо відсутні клінічні ознаки сп`яніння лікар має право постановити у висновку тверезий. Показник більше 0.5 проміле означає, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Газовим аналізатором є спеціальний прилад для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається. При використанні даного приладу наявність алкоголю в крові досліджуваної особи визначається непрямим методом - вимірюванням концентрації парів спирту в повітрі, що видихається.

При цьому, в разі виявлення у водія за допомогою газового аналізатора концентрації парів етанолу менше 0.3 проміле вказаний факт свідчить про відсутність негативного впливу алкоголю на стан водія. При виявленні у водія за допомогою газового аналізатора концентрації парів етанолу від 0.3 проміле до 0.5 проміле такий результат свідчить про незначний вплив алкоголю. Для діагностики легкого сп`яніння особи результат огляду має бути від 0,5 проміле до 1,5 проміле.

Згідно результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою газового аналізатору у ОСОБА_3 встановлено концентрація парів етанолу в повітрі, що ним видихався в кількості 0.43 проміле, що є менше показника, який може негативно вплинути на стан водія. Відповідно до статті 8 пункту 6 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 р., де зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр видахаємого повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові у видихаємому повітрі 0.5 проміллє.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.астини 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не була дотримана процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому таке порушення процедури тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30*06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

На переконання сторони захисту, Протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

Вина ОСОБА_3 не доведена належними та допустимими доказами,а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обставини справи встановлені судом

В ході судового розгляду від учасника справи не надходило будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах справи, тому при прийнятті рішення, суд виходить з наявних в матеріалах справи доказів.

У цій справі ОСОБА_3 як особа, який керує транспортним засобом, притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальністьта утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів випливає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніла шкіра обличчя, тремтіння пальців рук за допомогою газоаналізатора Драгер «Alcotest 6820». Результат тестування на алкоголь: 0. 43%;

з Роздруківки тестування на алкоголь до протоколу ААД № 166791, тест № 824 від 19.11.2024, слідує, що 19.11.2023 о 14:02 год. в селищі Михайлівстке за вулицею Центральна, 33, поліцейським був протестований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту:0. 43%.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 166791 від 19.11.2023 слідує, що гр. водій ОСОБА_3 19.11.2023 о 13:49 год. в с. Михайлівстке за вулицею Центральна, керував транспортним засобом FORD SIERRA номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820, результат тесту 0, 43% проміле, що зафіксовано на порт. від. 11139948/6, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Переглядом матеріалів відеозапису встановлено, що відеофіксація правопорушення здійснювалась поліціейськими на порт. відео 028086409 та 11139948/6, наявні 5 файлів. Направлення на медичний огляд ОСОБА_3 поліцейський не виписував та не вручав.

Національне законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мотиви суду

Згідно з частиною другою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Згідно з частиною 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналіз наведеного положення Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення пункту 8 Розділу І цієї Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічне положення також визначено пунктах 1 та 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Згідно до пункту 8 Розділ 11 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

ОСОБА_3 не погоджується з висунутим проти нього обвинуваченням і вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрито за відсутності складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Надаючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд виходить з такого.

Поліцейським не встановлено час, коли 19.11.2023 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом FORD SIERRA номерний знак НОМЕР_1 в с. Михайлівстке за вулицею Центральна та був зупинений працівниками поліції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР, поліцейський долучив Постанову поліцейського серія ЕАТ № 8170970 від 19.11.2023 щодо ОСОБА_3 за частиною другою статті 122 КУпАП, з якої слідує, що 19.11.2023 о 14:30 год. п. Михайлівське, вул. Центральна, 33 водій, керуючи автомобілем FORD SIERRA номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи зупинку не подав світловий показчик повороту при зупинці, що зафіксовано на порт відео DSJ D2 8086409.

З відеоматеріалів суд встановив, що саме за вказане правопорушення ОСОБА_3 був зупинений і вже в ході розмови поліцейський виявив у останнього ознаки сп`яніння.

Разом з цим, упротоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 166791 від 19.11.2023 зазначено час як «13:49 год.»

Якщо слідувати послідовності дій поліцейського та складанню процесуальних документів, о 14: 08 год. ОСОБА_3 пройшов тестування на алкоголь, та у послідуючому був відсторонений від керування транспортним засобом. Тобто є сумнівним час о 14:30 год. 19.11.2023, коли ОСОБА_3 керував транспортним засобом FORD SIERRA номерний знак НОМЕР_1 в п. Михайлівське, вул. Центральна, 33 та був зупинений поліцейським.

Суд також звертає увагу, що виявлені у ОСОБА_3 поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння як « різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніла обличчя, тремтіння пальців рук» не відповідають стандарту визначених на законодавчому рівні ознак алкогольного сп`яніння, що визначені Переліком у Інструкції №1452/735.У пункті 3 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння підписаний ОСОБА_3 , але у цьому документі відсутня інформація чи згоден останній з результатом тестування на алкоголь. По суті правопорушення письмові пояснення від водія в матеріалах справи також відсутні, як і відсутні відомості, що особа відмовилася давати пояснення, скориставшись статтею 63 Конституції України.

При цьому, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я поліцейським не виписувалось.

У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а).

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом МВС України від 18.12.2018 №1026. Згідно Інструкції після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті. Згідно Інструкції відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції надаються працівникам Департаменту патрульної поліції та управлінь патрульної поліції у містах з метою виконання ними функціональних обов,язків за погодженням з начальником Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

У цій справ у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 166791 від 19.11.2023 зазначено відомості про порт. відео 11139948/6, тоді як у ході судового розгляду встановлено наявність двох порт відео: 11139948/6 та DSJ D2 8086409.

Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис, а тому існують сумніви в автентичності його оригіналу.

Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 5 квітня 2021 року у справі №591/6739/20 висловив позицію «відео докази порушення водіями Правил дорожнього руху має бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП)».

У цій справі, відеофайли на оттичних носіях, які долучені працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи, не підписані ЕЦП.

Таким чином, долучений відеозапис не є достатнім, щоб дати оцінку дотриманню процедури огляду, а тому вказаний доказ не може бути покладений в основу доведення винуватості особи у вчиненому правопорушенні.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи й у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Тобто, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі.

В даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер. Адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Так, суд приймає аргумент захисника щодо відсутності будь-яких даних які б свідчили про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції уповноваженого відділення поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 166791 від 19.11.2023стосовно ОСОБА_5 закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Повний текст постанови складено 12.03.2024.

Суддя А. І. КОСАР

Постанова

Іменем України

08 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/1723/23

провадження № 3/578/60/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селище Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Бездрик Сумського району Сумської області; громадянство: України; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи: за протоколом не працює.

учасники судового провадження:

адвокат ДЕМ`ЯНЕНКО НАТАЛІЯ ПЕТРІВНА,яка діє в інтересах ОСОБА_2 , особи, який притягується до адміністративної відповідальності

та установив:

Враховуючи складність у викладенні повного тексту постанови, пов`язану з потребою тривалого часу для викладення мотивувальної частини постанови, суд оголошує вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 166791 від 19.11.2023стосовно ОСОБА_5 закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Повний текст постанови буде складено 12.03.2024.

Суддя А. І. КОСАР