Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/575/24
Провадження № 3/542/277/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 2137/16-31-04-11 від 14 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається наступне.

Посадовою особою - головним державним інспектором Полтавського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_2 при проведенні камеральної перевірки з питань своєчасності подання податкової декларації екологічного податку за IV квартал 2023 року ФГ «ТМ ХЛІБОДАР» (податковий номер 38787612), податкова реєстрація платника податків за адресою: вул. Шевченка, буд. 20, с. Дмитренки, Полтавський (Новосанжарський) район, Полтавська область, 39310 встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , керівник ФГ «ТМ ХЛІБОДАР», вчинив порушення, передбачене пунктом 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV, а саме: не своєчасне подання податкової декларації екологічного податку за IV квартал 2023 року з граничним терміном подання 09.02.2024, що зафіксовано в акті № 2914/16-31-04-11-03/38787612 від 14.03.2024, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення та що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись у Новосанжарському районному суді Полтавської області, до суду не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 10).

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, пояснень щодо встановленого в протоколі порушення до суду не надавав.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину її неявки як неповажну.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження".

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 163-1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду справи, уникнення зловживання процесуальними правами, а також для виключення можливості затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з підпунктом 49.18.2. пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 250.2. статті 250 Податкового кодексу України, платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

250.2.1. за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів;

250.2.3. за утворення радіоактивних відходів та тимчасове зберігання радіоактивних відходів понад установлений особливими умовами ліцензії строк - за місцем перебування платника на податковому обліку у контролюючих органах.

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як керівник ФГ «ТМ ХЛІБОДАР», несвоєчасно подав податкову декларації екологічного податку за IV квартал 2023 року, оскільки вона мала бути подана до 09 лютого 2024 року, в той час як фактично особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала її 16 лютого 2024 року.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується копією акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 14 березня 2024 року № 2914/16-31-04-11-03/38787612, відповідно до якого дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання ФГ «ТМ ХЛІБОДАР» податкової декларації з екологічного податку за IV квартал 2023 року по граничному терміну подання 09.02.2024 (а.с. 4-5), протоколом про адміністративне правопорушення № 2137/16-31-04-11 від 14 березня 2024 року, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначено, що з порушенням він згоден (а.с. 6).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 будучи посадовою особою керівником ФГ «ТМ ХЛІБОДАР», він порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку: не забезпечив своєчасного подання податкової декларації з екологічного податку за IV квартал 2023 року з граничним терміном подання 09.02.2024, у межах строку, передбаченого підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суд визнає, що обставин, відповідно до статті 35 КУпАП, які обтяжують відповідальність, не встановлено, також не встановлено обставин, які пом`якшують відповідальність, передбачених статтею 34 КУпАП.

З метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції частини 1 статті 163-1 КУпАП, у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, частиною 1 статті 163-1, статтями 276-280, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить170 грн 00 коп. (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва