Справа № 346/981/24
Провадження № 3/346/878/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: LogicPower (м. Коломия, вул. Майданського, 12К, Івано-Франківської області, громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2024 року о 17:07 год. на автодорозі Н-10 ( 133 км ) в с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Matrix 1.6», номерний знак « НОМЕР_3 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, неприродна блідість. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. 08.04.2024 року подав до суду письмові заперечення, згідно з яким просить провадження в даній справі закрити.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься доказів, які об`єктивно підтверджують його вину у вчиненні вказаного правопорушення, а того дня (16.06.2023 року) він не керував транспортним засобом марки «Hyundai Matrix» і не відмовлявся відповідно до встановленого порядку від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Так, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів та докази пропозиції такого огляду в матеріалах справи відсутні, а при проведенні його огляду в Коломийській ЦРЛ допущено ряд порушень. Вказує, що спочатку він відмовився пройти огляд, оскільки пропозиція проходження огляду робилась лікарем, а не поліцейським, однак, йому було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, тому він погодився пройти такий огляд в медичному закладі, про що він неодноразово повторював та наголошував працівникам поліції. Вищевказані обставини міг би підтвердити відеозапис із нагрудних камер, однак, він не повний і з нього неможливо відтворити всі обставини справи. Більше того, відеозапис не співпадає з даними, зазначеними в протоколі, де вказано, що він керував транспортним засобом о 17:07 год., а відеозапис розпочинається о 17:09 год. Крім того, йому належним чином не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України, свідків вчинення ним вказаного правопорушення не має.

Його захисник, адвокат Бежук С.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 також заперечив із вищевказаних підстав, просить провадження в справі закрити, проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 не заперечив.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №612234 від 24.02.2024 року, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а також те, що в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано «дуже поспішав, тому відмовився від освідчення, яке мало бути в м. Коломия, здам завтра» (а.с.1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2024 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки наркотичного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, неприродна блідість, з якого вбачається, що огляд не проводився ( від проходження огляду відмовився (а.с. 2));

- даними переглянутого відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано: факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, зупинки його працівниками поліції у зв`язку з перевищенням швидкості руху в населеному пункті ( їхав зі швидкістю 92 км/год. ); розгляд справи відносно нього за ч.1 ст. 122 КУпАП на місці зупинки та призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; повідомлення ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що були виявлені у нього (неприродна блідість, підвищена жвавість, зіниці ), та пропозиція працівників поліції ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду (освідування) на факт вживання наркотичних засобів, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, однак, надалі попросив зачекати декілька хвилини, а після цього надав ствердну відповідь про відмову від проходження такого огляду, оскільки поспішає. Крім цього, також зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови у проведенні огляду та повторна пропозиція проїхати в медичний заклад для проходження огляду, на що ОСОБА_1 відмовився зазначивши я відмовляюсь; його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України (водночас на запитання чи бажає скористатись будь-якими правами відповів, що «не бажає»); повідомлення працівником поліції ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП, при цьому жодних зауважень чи заперечень з приводу цього ОСОБА_1 не висловлював.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1515126 від 24.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 вказаного дня притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП. В постанові вказано, що 24.02.2024 року о 17:07 год. на автодорозі Н-10 в с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Matrix 1.6», номерний знак « НОМЕР_3 », перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 42 км/год., а саме рухався зі швидкістю 92 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.4 названої Інструкції, а саме наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, у разі виявлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, вони повинні прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння може привести до особливо тяжких наслідків.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 12 Інструкції, яким встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів та усталеної судової практики свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції огляд поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій транспортного засобу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду лікарем медичного закладу.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку.

При цьому, слід зазначити, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження..

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки, як вже зазначалось, у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції огляд поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій транспортного засобу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду лікарем медичного закладу. Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому його прав спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом. Не є слушним також посилання на відсутність свідків вчинення ним вказаного правопорушення, оскільки огляд в проводиться у присутності останніх в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даній справі матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Інші заперечення ОСОБА_1 не спростовують факту вчинення ним цього правопорушення. Крім того, в змісті наданого ним заперечення містяться безліч розбіжностей та взагалі не стосуються обставин зазначеної справи, зокрема дати події правопорушення, проходження ним огляду в Коломийській ЦРЛ, що не відповідає дійсності.

Суд розцінює критично пояснення захисника, а також письмові заперечення ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення захисником та ОСОБА_1 вини у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є наміром уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя: Яремин М. П.