Провадження № 33/824/730/2024 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 21 вересня 2023 року о 23 годині 35 хвилин у місті Київ на вулиці Богдана Хмельницького, 19-21, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLE 53» державний номерний знак НОМЕР_1 з механічними ушкодженнями правої частини автомобіля та в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія та у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 прилад ARHK-053, результат позитивний та складає 2,15 ‰, чим, чим порушила п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддею не взято до уваги ряду обставин, які свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 не вживає алкогольні напої та одразу погодилась на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки була впевнена в негативному результаті, після зупинки транспортного засобу працівники поліції запропонували їй самій на власному автомобілі проїхати за адресою м. Київ, вул. С. Петлюри, 3/25 для оформлення протоколу у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, в матеріалах справи відсутні відомості відеофіксації руху та зупинки ОСОБА_1 патрульною поліцією. Також вказує, що із результатами ОСОБА_1 не погоджувалась та сама звернулась до інспектора з проханням доставити її до найближчого медичного закладу, а поліція не мала права відмовити їй у вказаній вимозі.

Також посилається на некоректну роботу газоаналізатора Alcotest 6820, оскільки даний прилад не рекомендується тримати поруч із засобами радіозв`язку та мобільними телефонами, однак прилад знаходився на капоті автомобіля, що створювало механічні та електричні перешкоди, які могли стати причиною хибного результату, а невідповідність температури повітря зазначеної на чеку-роздруківці з приладу (24 градуси) реальній температурі повітря в м. Києві, що становила на той час 16,2-15,7 градусів, свідчить про некоректність його роботи. Крім того, звертає увагу на те, що відеозйомка події з бодікамери поліцейського не була безперервною.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що у день винесення постанови її копія не була вручена особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захиснику, а була отримана лише 12.12.2023 року у день, коли про її виготовлення було повідомлено захиснику.

Постанова винесена 29.11.2023 року, апеляційна скарга подана 12.12.2023 року, тобто з пропуском визначеного строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки із змістом судового рішення захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ,ознайомилися лише 12.02.2024 року, що є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З постанови випливає, що винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суддя обґрунтувала доказами, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, чеку-розруківці із приладу «Драгер», акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанові про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, відеозапису події з бодікамери поліцейського, поясненнями ОСОБА_1 .

Проте, як пояснювала ОСОБА_1 як на місці події, у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, вона взагалі не вживає спиртних напоїв, без сумніву надала згоду поліцейському на проведення її огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, отримавши результат з алкотестера «Драгер», не погодилася з ним, вважаючи, що вони можуть бути викликані прийманням медичного препарату і вимагаючи медичного огляду, проте поліцейські змусили її відмовитися від такого огляду.

Зазначені показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча і були викладені у судовому рішенні, але не отримали оцінки.

Як зазначено у постанові, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 обґрунтований доказами, які містяться у чеку-роздруківці з приладу «Драгер» з показниками 2.15 проміле, акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису події вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з причетністю до ДТП, після чого у супроводі автомобіля поліції вона приїхала на власному транспортному засобі до місця дорожньо-транспортної події, надала відповідні пояснення, на вимогу поліцейського пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав наявність у її організмі 2.15 проміле алкоголю, неодноразово заявляла про не вживання нею алкогольних напоїв і про незгоду з покажчиком алкотестеру як до складання протоколу, так і після, при чому виявляла бажання проїхати до лікаря- нарколога. Однак після роз`яснення поліцейського про можливість самостійного проходження огляду у лікаря-нарколога, наявності у лікаря такого ж приладу для вимірювання алкоголю, невідомості тривалості такої процедури у медичному закладі, неможливості перепаркування транспортного засобу у більш безпечне місце, ОСОБА_1 висловила відмову від поїздки до закладу охорони здоров`я та погодилася підписати оформлені процесуальні документи, після чого з дозволу поліцейського переїхала на автомобілі на іншу безпечну позицію та пішла з місця події.

Дані відеозапису узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 про обставини події.

Так як, ОСОБА_1 не погодилася з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, а на огляд до медичного закладу вона не доставлялася, то такі результати не можуть свідчити про перебування її у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, докази, які містяться у чеку-роздруківці з алкотестеру та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є недопустимими і, відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

У той же час, слід зауважити, що відмова водія від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР.

Проте, протокол про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і про відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння після її незгоди з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу і відмови їхати до медичного закладу поліцейським не складався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення процедури встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є слушними.

У той же час, інші твердження апеляційної скарги (про перервність відеофіксації події, яка не містить даних руху і зупинки транспортного засобу, про неправильне використання алкотестеру) не є такими, що мають правове значення для встановлення об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у в`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль