Справа № 175/3953/24
Провадження № 3/175/1992/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" березня 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Білоусова О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли до суду з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , завідувача Новоолександрівської амбулаторної загальної практики сімейної медицини,

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючої обов?язки директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Новоолександрівської сільської ради» Дніпровського району Дніпропетровської області та будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме, 27.10.2023 з моменту видання наказу N?57-п від 26.10.2023 «Про виплату премій працівникам КНП «ЦПМД» НСР» у жовтні 2023 року за кошти місцевого бюджету» відповідно до якого встановила собі, як лікарю-акушер-гінекологу розмір премії за результатами роботи у жовтні 2023 року в розмірі 6000 грн., не повідомила, у встановленому законом випадку та порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання корупції ні інший визначений законом орган (посадову особу) до повноважень якого належить звільнення (ініціювання звільнення) особи з посади Новоолександрвського сільського голову, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність з що передбачено ч.1 ст. 172-7 КУпАП

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючої обов?язки директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Новоолександрівської сільської ради» Дніпровського району Дніпропетровської області та будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VI, суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:

-???Оцінила власні результати роботи та особистий вклад в кінцеві результати роботи Підприємства;

-???Визначила розмір премії собі, як лікарю-акушеру-гінекологу за підсумками роботи за жовтень місяць - 6000 грн.;

-???Видала наказ №57-п від 26.10.2023 «Про виплату премій працівникам КНП «ЦПМД» НСР у жовтні 2023 року за кошти місцевого бюджету», відповідно до якого і здійснювалась виплата премії.

Своїми умисними діями вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Під час розгляду адміністративних матеріалів ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала та пояснила, що не знала про необхідність повідомлення.

Під час розгляду адміністративних матеріалів прокурор Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Муха Я.І. зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тому на неї має бути накладено відповідне адміністративне стягнення в мінімальному розмірі.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 26.10.2023 виконуюча обов`язки директора КНП «ЦПМД» НСР» ОСОБА_1 видала наказ N? 57-п «Про виплату премій працівникам КНП «ЦПМД» НСР» у жовтні 2023 року за кошти місцевого бюджету», відповідно до якого, керуючись Положенням про преміювання працівників КНП «ЦПМД» НСР» - встановила розмір премії за підсумками роботи за жовтень місяць працівникам підприємства, у тому числі і собі, як лікарю-акушер-гінекологу, у розмірі 6000 грн.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Крім того, згідно із приписами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також приписами ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Також, положеннями ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до положень ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Таким чином, оскільки Розпорядженням сільського голови № 266-р від 19.09.2023 року на ОСОБА_1 було покладено обов`язки директора КНП «ЦПМД» НСР» на час його відсутності з 20.09.2023 року, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією.

Так, основними складовими конфлікту інтересів є: приватний інтерес, службові/представницькі повноваження, суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями (для реального конфлікту інтересів).

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Одними з типових обставин та ситуацій, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення, є реалізація службових/представницьких повноважень стосовно себе, до яких можна віднести прийняття (або участь у прийнятті) рішень особою щодо себе самої, які стосуються, зокрема оплати праці.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відмінність між потенційним та реальним конфліктом інтересів полягає у такому. При потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень. При реальному ж конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів, оскільки вона мала приватний майновий інтерес, що полягав у встановленні їй відповідного розміру премії. ОСОБА_2 самостійно видала про наказ преміювання працівників підприємства, в тому числі зазначивши і себе. Однак, нормативно-правові акти, які регулюють питання встановлення такої премії, передбачають можливість діяти на власний розсуд (визначати той чи інший розмір премії), що свідчить про дискреційність повноважень. Отже, під час прийняття відповідного рішення виникають суперечності між її приватним інтересом і представницькими повноваженнями, тому вочевидь вбачається, що реалізація її повноважень під час прийняття цього рішення здійснювалась в умовах реального конфлікту інтересів. Тому ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити про наявність у неї реального конфлікту інтересів та не вчиняти дії в умовах цього реального конфлікту інтересів.

Жодних обставин на підтвердження відсутності конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 під час судового розгляду не встановлено.

Отже, враховуючи встановлені під час розгляду адміністративних матеріалів обставини, вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючої обов?язки директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Новоолександрівської сільської ради» Дніпровського району Дніпропетровської області та будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме, 27.10.2023 з моменту видання наказу N?57-п від 26.10.2023 «Про виплату премій працівникам КНП «ЦПМД» НСР» у жовтні 2023 року за кошти місцевого бюджету» відповідно до якого встановила собі, як лікарю-акушер-гінекологу розмір премії за результатами роботи у жовтні 2023 року в розмірі 6000 грн., не повідомила, у встановленому законом випадку та порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання корупції ні інший визначений законом орган (посадову особу) до повноважень якого належить звільнення (ініціювання звільнення) особи з посади Новоолександрвського сільського голову, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність з що передбачено ч.1 ст. 172-7 КУпАП

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючої обов?язки директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Новоолександрівської сільської ради» Дніпровського району Дніпропетровської області та будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VI, суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:

-???Оцінила власні результати роботи та особистий вклад в кінцеві результати роботи Підприємства;

-???Визначила розмір премії собі, як лікарю-акушеру-гінекологу за підсумками роботи за жовтень місяць - 6000 грн.;

-???Видала наказ №57-п від 26.10.2023 «Про виплату премій працівникам КНП «ЦПМД» НСР у жовтні 2023 року за кошти місцевого бюджету», відповідно до якого і здійснювалась виплата премії.

Своїми умисними діями вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, повідомленнями про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, протоколом спільного засідання, статутом підприємства, посадовою інструкцією, витягом з наказу, розпорядженням сільського голови, наказом від 26.10.2023 року, рапортами, письмовими поясненнями.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення у цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особистість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушення, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини у справі, зокрема те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, встановленому за більш суворе порушення з числа скоєних, у виді штрафу, передбаченого санкцією статті.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч. 1, ч. 2 ст. 172-7, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати адміністративні матеріали № 175/3955/24 (провадження № 3/175/1994/24) та № 175/3953/24 (провадження № 3/175/1992/24) у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 175/3953/24 (провадження № 3/175/1992/24).

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/ТГсмтСлобож/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UА0004457; код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: інші штрафи).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0004457; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено та оголошено о 16.00 год. 02.04.2024.

Суддя О. М. Білоусова