Номер справи 220/502/24
Номер провадження 3/220/305/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Волноваського районного відділу ГУНП в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, та ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року о 09-10 год. в Донецькій області, Волноваського району, с. Костянтинопіль, по вул. Мічуріна, біля буд. 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом VIPER LEGEND без державного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду у медичному закладі м. Покровськ водій відмовився, вчинено повторно протягом року після накладення стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 23.11.2023 року Великоновосілківським районним судом Донецької області, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 575420 від 14.03.2024 року, 14.03.2024 року о 09-10 год. в Донецькій області, Волноваського району, с. Костянтинопіль, по вул. Мічуріна, біля буд. 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом VIPER LEGEND без державного номерного знаку, при цьому будучи позбавленим права керування від 05.09.2023 року Великоновосілківським ВП № 1 постановою серії БАБ № 858165 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв та про причини неявки не повідомив. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 126, та 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП , вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєних адміністративних правопорушеннях повністю доведена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 575419 від 14.03.2024 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 575420 від 14.03.2024 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП; вказані обставини підтверджуються й відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якої за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП притягався за ч. 1 ст. 130 КУпАП ААД № 574213 від 05.09.2023 (Великоновосілківський райсуд, справа 220/1229/23 від25.09.2023);ч. 2 ст. 130 КУпАП ААД № 574252 від 26.10.2023 (Великоновосілківський райсуд, справа 220/1585/23 від23.11.2023); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, від 14.03.2024 року, на ім`я ОСОБА_1 , на огляд до Покровської ЛІЛ; витягоми з Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України, згідно якого ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, від 05.09.2023 року, за ч. 4 ст. 126 КУпАП, від 26.10.2023 року, за ч. 1 ст. 130 КУпПА, та ч. 2 ст. 130 КУпАП; копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Також, шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, судом досліджено постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.09.2023 року у справі №220/1229/23 (провадження 3/220/621/23), та встановлено що дійсно ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останнього було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також накладено стягнення штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Крім того, шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, судом досліджено постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23.11.2023 року у справі №220/1585/23 (провадження 3/220/796/23), та встановлено що дійсно ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Останнього було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки, накладено стягнення штрафу в розмірі 34000,00 грн, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення складено уповноваженою особою, вони містять всі необхідні реквізити та їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказані протоколи містять підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається відеозапис з камери. Особа, щодо якої складені протоколи, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідними підписами зазначеними в протоколах. Від пояснень до протоколу за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Від пояснень до протоколу за вчинення правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, будучи особою яка протягом року піддавалась стягненню за дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП., та керував транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, будучи особою яка протягом року вчинила правопорушення за ч. 2, 4 ст. 126 КУпАП. Також поліцейським проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини відмови порушника від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, та ч. 3 ст. 130 КУпАП України, а саме, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, після того як двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи особою яка протягом року піддавалась стягненню за ч. 2, 4 ст. 126 КУпАП, вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його суду не надані, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, та ч.1, 2 ст. 130 КУпАП, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєних ним адміністративних правопорушеннях, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження факту знаходження транспортного засобу ОСОБА_1 у його приватній власності, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 2 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Оскільки транспортний засіб не є власністю ОСОБА_1 , покарання у виді конфіскації транспортного засобу не застосовувати.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КпАП України остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисячнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) 00 грн. на розрахунковий рахунок UA0005001, код класифікації доходів бюджету-21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач