Справа № 192/675/24
Провадження № 3/192/319/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 березня 2024 року о 00 год. 30 хвил. в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, всіляко ображав, намагався вчинити бійку та на зауваження не реагував вчинивши своїми діями домашнє насильство психологічного характеру завдавши шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру, які виразились у нецензурній лайці на адресу потерпілої, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 386402 від 28.03.2024 року, судом встановлено, що 18 березня 2024 року ОСОБА_1 висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно з електронним рапортом від 18.03.2024 та протоколом про прийняття заяви від 18.03.2024 судом встановлено, що о 00:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_2 співмешканець заявниці ОСОБА_2 військовий на лікуванні ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо неї та згідно протоколу і щодо її малолітнього чина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_2 щодо подій 18.03.2024 встановлено, що вона викликала поліцію з приводу вчинення щодо неї та її сина ОСОБА_4 , який став на її захист, домашнього насильства її співмешканцем ОСОБА_1 який перебував в нетверезому стані, свідком чого були інші діти.

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 опитаного зі згоди та в присутності матері встановлено, що співмешканець матері вночі приїхав до них додому та ображав мати на захист якої він став за що також був підданий насильству.

ОСОБА_1 від будь-яких пояснень відмовився.

Згідно наданих суду документів потерпіла мешкає разом з ОСОБА_1 та чотирма дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На думку суду, поведінка ОСОБА_1 була направлена на утвердження власної переваги та влади в сім`ї, свідчить про відсутність поваги до жінки, яка є матір`ю чотирьох дітей з якою він спільно проживає, а також вказує на впевненість у власній безкарності. Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 викликала відчуття страху, емоційної невпевненості, безпорадності, нездатності захистити себе та дітей та завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Суд не надає оцінки формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.03.2024 та терміновому заборонному припису стосовно кривдника серії АА №358618 від 16.03.2024 року, оскільки вони не стосуються події 18 березня 2024 року за якою складено протокол в межах обставин якого проводиться розгляд даної справи, однак приймає їх до уваги з огляду на небезпечність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та необхідність адекватного реагування на факти домашнього насильства.

Суд не бере до уваги довідку складену за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 оскільки вона доказового значення не має.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність та вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту на максимальний строк 10 діб. Саме таке стягнення, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Суд, вважає необхідним зазначити, що розгляд факту домашнього насильства у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідком чого були діти на що посилалась потерпіла, не знайшов свого належного реагування, відомості про потерпілого від домашнього насильства разом з матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 відсутні.

Оцінки ризиків вчинення домашнього насильства за подіями ночі 18 березня 2023 року щодо домашнього насильства до потерпілої та її неповнолітнього сина в будинку де мешкають ще троє малолітніх дітей проведено не було.

Відомості про соціальний супровід вказаної родини з огляду на викладені в формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.03.2024 обставини алкогольної залежності як потерпілої так і кривдника, відсутні, як відсутні і відомості про профілактичний облік ОСОБА_1 .

Стан неповнолітнього ОСОБА_3 щодо якого як зазначає мати та про що зазначає він сам також вчинено домашнє насильство взагалі не досліджувався, орган опіки та піклування, працівник ювенального сектору превенції органів поліції не залучались, відповідного реагування на випадок домашнього насильства відносно дитини не забезпечено.

Чи були інші малолітні діти свідками домашнього насильства щодо матері не з`ясовано та в матеріалі не зазначено, хоча потерпіла вказувала на це в своїх письмових поясненнях.

Згідно довідки за результатами звернення ОСОБА_2 складеної ПОГ СВГ ВП ДРУП Павленком О. перевірка фактів викладених в повідомленні на лінію 102 фактично не здійснена.

Діти ОСОБА_2 залишились поза увагою відповідних органів, покликаних захищати їх права.

Відповідно до ст.19 Конвенції про права дитинидержава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образ чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження, зокрема і з боку батьків.

Суд вважає, що перевірка за фактом домашнього насильства у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була проведена поверхово без оцінки рівня безпеки дітей з метою забезпечення та захисту їх прав.

Відповідальний працівник ювенального сектору превенції ВП№9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, органі опіки та піклування до перевірки за фактом домашнього насильства не залучались.

Відповідно до ст.282 КУпАП суд вважає необхідним постанову у даній справі надіслати до Солонянської селищної ради для вжиття засобів реагування органом опіки та піклування на факти домашнього насильства в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зокрема, на випадок домашнього насильства 18.03.2024 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , свідком яких можливо були також малолітні діти.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 173-2, 282, 283 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Копію постанови направити до Солонянської селищної ради для вжиття засобів реагування на факти домашнього насильства в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Про прийняті заходи протягом місяця повідомити суд.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Тітова