Справа№464/1070/24
пр.№ 3/464/608/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , притягався до адміністративної відповідальності постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2023 року (справа № 577/980/23), яка набрала законної сили, до штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу за вчинення 24 лютого 2023 року правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП

за ч.5 ст.126 КУАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 05 лютого 2024 року о 11.47 год по вул.Сихівська, 13 в м.Львові повторно протягом року керував автомобілем марки «ВАЗ 21124» номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом.

До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За диспозицією ч.5 ст.126 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а приписами ч.2 ст.126 КУАП заборонено керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року за № 1306 (із змінами та доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Як унормовано п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії п.2.1а Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а ПДР України та доведеність вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП, стверджується наданими органами поліції та безпосередньо дослідженими суддею в порядку КУАП доказами у відповідності до ст.251 КУАП:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 635556 від 05 лютого 2024 року з рапортом, що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

відеозаписом з місця події з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем без посвідчення водія, останнім такий факт не заперечено;

довідкою Управління патрульної поліції у Львівській області, згідно з якою за даними інформаційного порталу Національної поліції України підсистеми «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ;

постановою патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУАП.

Аналіз зібраних у справі доказів у сукупності та взаємозв`язку свідчить про достатність таких для висновку про порушення правил дорожнього руху та вини у цьому правопорушника поза розумним сумнівом, адже достовірно та достеменно будучи обізнаним про відсутність у нього чинного посвідчення водія, керував джерелом підвищеної небезпеки. Підстав сумніватися у достовірності таких не встановлено.

Наведених обставин порушник не спростував, не висловив бажання втілити надані КУАП права та жодних пояснень щодо адміністративного порушення, які б були предметом дослідження у суді, не надав. Будучи повідомленим про розгляд справи, правопорушник до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило та явку захисника для представлення інтересів не забезпечено. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУАП суддя вважає можливим розглядати справу у відсутності порушника, явка у даній категорії справ не є обов`язковою.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

З урахуванням, що судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, виходячи із положень ч.1 ст.268 КУАП, суддя вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою. Суддя оцінює таку поведінку правопорушника як небажання особисто приймати участі при розгляді справи у суді, оскільки з часу складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що було достовірно відомо, жодним чином не цікавився станом слухання справи.

За вчинене порушник підлягає адміністративній відповідальності. Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та беззастережно доводили протилежне, відсутні.

Санкція ч.5 ст.126 КУАП якої є безальтернативною, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Беручи до уваги наведене, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

До такого висновку суддя дійшов з урахуванням постанови Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, якою установлено можливість позбавляти права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Щодо додаткового адміністративного стягнення, то суддя враховує наступне.

Згідно із ст.28 КУАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилучення за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові, з відрахуванням витрат на реалізацію вилученого предмета.

З огляду на ступінь суспільної небезпечності вчиненого доцільно застосувати оплатне вилучення транспортного засобу.

Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з нього на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років з оплатим вилученням автомобіля марки «ВАЗ 21124» номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 605,60 грн судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО