П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2024 р. Справа № 596/283/24

Провадження № 3/596/301/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.ст. 173, 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.01.2024 року близько 23 год. 35 хв. в селі Сухостав, по вул. Січових Стрільців виражався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, погрожував фізичною розправою, шарпав та чіплявся до працівників поліції, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 23.01.2024 року близько 23 год. 38 хв. в селі Сухостав, по вул. Січових Стрільців, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не виконував неодноразове законну вимогу про припинення правопорушення (дрібного хуліганства), а саме чіплявся до працівників поліції, погрожував, шарпав, штовхав, чинив опір поліцейському, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Згідно постанови суду від 20.03.2024 справи про адміністративні правопорушення №596/282/24., №596/281/24 щодо ОСОБА_1 за ст.173, ст.185 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №596/282/24.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173, 185 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що він того вечора, близко 23.30 год він йшов тротуаром по вулиці Січових Стрільців в селі Сухостав, його зупинили поліцейські. Хотіли провести його особистий огляд. Він запитав з яких причин. Йому пояснили, що він перейшов дорогу в забороненому місці і створив аварійну ситуацію на дорозі. Він не мав наміру давати документи, тому що нічого не порушував. Коли до них підійшов його знайомий ОСОБА_2 , поліцейський сам почав його провокувати та штовхати. Він поводив себе належно, лише раз виразився нецензурно через незаконні дії поліцейських по відношенню до нього.

Також зауважив, що під час його затримання працівниками поліції він отримав пошкодження руки з приводу чого звертався до лікаря, а також до телефонував на лінію «102» із скаргою на неправомірні дії працівників поліції. Після його затримання та складання відносно нього протоколів йому було призначено захисника. Йому не давали можливості ознайомитись зі складеними відносно нього протоколами, на що також звертав увагу захисник.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення та оцінивши їх в сукупності, приходжу до наступного.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Хоча законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Необхідно зазначити, що нецензурна лайка це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, різновид словесної брутальності, які висловлені публічно в місці, де можуть бути і були почуті людьми. Хоча словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю, проте використання нецензурних слів виявляє грубе, образливе ставлення до оточуючих незалежно від їх кількості.

Згідно ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та іншим.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за статтею 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Частинами 2, 4, 6 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень суд вважає, що його вина у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме відомостями зазначеними в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200952 від 24.01.2024 року, серії ВАД № 071710 від 24.01.2024 року, відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, рапортами поліцейських, відомостями, що містяться в протоколі АЗ №139606 від 24.01.2024 про адміністративне затримання за ст.261 КУпАП, рапортами поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області сержанта поліції Винника В.В., які долучені до матеріалів справи.

Факт інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, за обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Весь процес спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 безперервно фіксувався за допомого нагрудної відеокамери працівника поліції.

Так, зокрема із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що протягом більше 20 хвилин спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово роз`яснювали йому причину вимоги про надання документів, що посвідчують його особу, а також неодноразово попереджували, що у випадку невиконання їхньої законної вимоги він може бути затриманий із застосуванням фізичної сили та спецзасобу - кайданки.

З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 упродовж тривалого періоду часу не виконував законні вимоги працівників поліції, поводив себе зухвало, виражався нецензурно по відношенню до поліцейських.

При цьому, не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП.

Щодо посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на рішення начальника управління патрульної поліції в Тернопільській області Б. Шевчука про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ№ 792964 від 13.02.2024 року, то таке не береться до уваги, оскільки воно стосується, правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, і дані наведені у такому рішенні жодним чином не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП. Крім того, постановою серії ЕНА 1532270 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.127 КУпАП за те, що 23.01.2024 23.30 год Сухостав, дорога М19 376 км пішохід перейшов проїздну частину дороги поза межами пішохідного переходу, чим порушив п.4.14 ПДР.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 з приводу застосування до нього фізичного насильства під час його затримання та спричинення йому фізичних ушкоджень суд зазначає, що згідно ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поряд з цим суд зауважує, що суд здійснює розгляд справи в межах складеного протоколу та правомірність дій працівників поліції при затриманні ОСОБА_1 не є предметом розгляду даної справи. Водночас правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях працівників поліції перевищень своїх повноважень та законності їх дій буде надана, за результатами розгляду заяви, яку як встановлено в судовому засіданні було подано ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 38, 173, 185, 277, 283, 284,285, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173,185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 в дохід держави.

Повний текст постанови складено 01.04.2024.

Суддя Гусятинського районного суду Ірина ЛИСЮК