Справа № 509/1617/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 303071 від 15.03.2024 року гр. ОСОБА_1 15.03.2024 року о 13:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на тротуарі здійснювала торгівлю з рук фруктами в неустановленому місці, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 160 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначила, що з викладеним згодна.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, або у її відсутність, коли є відомості про те, що її своєчасно сповіщено про дату, час та місце розгляду справи і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Оскільки суду повідомляв особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, суд вважає, що у суду є всі підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Даючи оцінку дослідженим матеріалам справи, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, оскільки вона здійснював торгівлю з рук в невстановленому для того місці.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

Судом враховується, що при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Таким чином, на думку суду, будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, оскільки її вина підтверджується зібраними по справі матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями самої особи в протоколі, де вона зазначила, що з викладеним згодна, а також в письмових поясненнях від 15.03.2024 року.

Разом з тим, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 не спричинили будь-яких матеріальних збитків.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що дії ОСОБА_1 містять суто формальні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, з урахуванням обставин його вчинення, незначною тривалістю та відсутністю жодних шкідливих або тяжких суспільних наслідків, відсутність потерпілих та відсутність матеріальної шкоди.

Більш того, вважаю, що діяння ОСОБА_1 не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, або інтересам юридичних чи фізичних осіб, і така шкода фактично не була заподіяна. Крім того, на даний час правопорушення вичерпано, вину ОСОБА_1 визнала, про що зазначила в протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП, передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 160 КУпАП за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.ч.1 ст. 160, 22,245,280,284 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 160 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя Є. М. Панасенко