Справа № 503/728/24
Провадження №3/503/696/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

27 березня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 007498, згідно змісту якого ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України, 27.02.2024 року близько 19.00 години залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі за місцем проживання: АДРЕСА_2 , замкнувши їх, а сама повернулась додому лише 28.02.2024 року близько 11.00 години, діти весь час перебували самі, могли стати жертвами нещасного випадку, під час обстеження житлово-побутових умов в будинку було брудно, на дитячих ліжках відсутня постільна білизна, відсутні запаси продуктів харчування, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом надіслання їй судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер її телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить відповідна довідка. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

10.08.2023 року постановою Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/791/23, яка набрала законної сили 20.08.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 14.06.2023 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді попередження.

07.12.2023 року постановою Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/1270/23, яка набрала законної сили 18.12.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 25.09.2023 року правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення тих самих дій, що передбачені частиною першою цієї статті. При цьому, ч.1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 007498 від 27.03.2024 року (а.с.2); копією рапорту чергового ВПД № 1 (м.Кодима) Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 28.02.2024 року (а.с.4), згідно якого 28.02.2024 року 09.19 годині надійшло повідомлення ОСОБА_3 , про те, що до неї зателефонували її «онуки» та повідомили, що їх матір ОСОБА_1 не виконує свої батьківськи обов`язки; копією акту візиту в сім`ю від 28.02.2024 року (а.с.8), згідно якого під час візиту в сім`ю було виявлено, що діти самі вдома, які повідомили, що мати була відсутня, ще з ночі, та після того, як діти їй подзвонили вона прийшла додому та повідомила, що пішла лише з ранку, а всю ніч була вдома з дітьми; копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.02.2024 року (а.с.9), згідно якого в квартирі брудно, відсутня на ліжках постільна білизна, відсутні продукти харчування, мати інколи вживає алкогольні напої та залишає дітей без нагляду; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 28.02.2024 року (а.с.5), в яких остання повідомила, що працює в КУ «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області та 28.02.2024 року близько 09.00 години нею, у складі комісії з питань захисту дітей, було здійснено візит в сім`ю ОСОБА_1 , яка залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 віком семи та чотирьох років самих у будинку, замкнувши їх на цілу ніч, через що «тітка дітей» ОСОБА_3 звернулась до правоохоронних органів, та під час розмови з дітьми, останні повідомили, що матір з вечора 27.02.2024 року залишила їх самих у квартирі, не приготувала їжі, ОСОБА_5 не пішов на навчання, так як не міг вийти з квартири; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.02.2024 року (а.с.6-7), які є працівниками КУ «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області та які за своїм змістом є аналогічними змісту письмового пояснення свідка ОСОБА_4 від 28.02.2024 року; копією постанови Кодимського районного суду Одеської області від 07.12.2023 року у справі № 503/1270/23 (а.с.14-15); копією заяви ОСОБА_1 від 28.02.2024 року, в якій остання зазначила, що відмовляється надавати будь-які пояснення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, про що до поліції повідомила «її сестра» ОСОБА_9 .

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу усні заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які викладені у змісті акту візиту в сім`ю від 28.02.2024 року (а.с.8), з яким ОСОБА_1 була ознайомлена та підтвердження чого підписала його без зазначення яких-небудь заперечень або зауважень щодо його змісту, про те, що вона пішла із дому лише з ранку, а всю ніч була вдома з дітьми, суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови свого захисту з метою ухилення від відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми. Водночас суд звертає на ту обставину, що навіть дане заперечення у дійсності підтверджує обставину залишення ОСОБА_1 своїх малолітніх дітей без нагляду з її сторони, при цьому заперечується лише тривалість самого часового проміжку згаданого діяння, але це не спростовує та не ставить під сумнів самого діяння та його протиправності, а відтак не впливає на кваліфікацію діяння як відповідного правопорушення.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 115 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1955 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко