Справа № 755/847/24
Провадження №: 3/755/661/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 о 01 годині 20 хвилин 02 січня 2024 року в районі будинку № 6, розташованого на пр. Миру у м. Києві, керував транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Туровський В.В. зазначили, що із протоколом вони не згодні, просили закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно рухався на автомобілі та, побавчивши екіпаж поліції, привітався із ним, оскільки переплутав зі своїми знайомими. Він повідомив їм, що їде на роботу. Поліцейські спитали його щодо проїзду на червоне світло світлофору. В подальшому запропонували продути «Драгер», він відмовився. Поліцейські поводились із ним упереджено. Після складання матеріалу його не відстороняли від керування, а водійське посвідчення повернули. Після вказаних подій він вирішив самостійно звернутись до лікарні та пройти огляд на стан сп`яніння, однак було оголошено повітряну тривогу і його не прийняли у лікарні, пройти огляд протягом двох годин він не встиг.

Адвокат Туровський В.В. вказав на численні порушення в діях працівників поліції, що мали місце при комунікації із ОСОБА_1 та складанні матеріалів. Зокрема, зауважив, що поліцейськими до висловлення пропозиції щодо проходження огляду не було оголошено ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які були виявлені у останнього. Також не був складений акт огляду ОСОБА_1 . Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 права. Вважав, що вимога поліцейських щодо проходження огляду була незаконною, а тому відмова від проходження огляду не тягне за собою відповідних наслідків. Також зауважив, що відеозаписом зафіксовано відсутність визначеної законом процедури проведення огляду. При цьому, просив врахувати, що поліцейські були упереджені щодо ОСОБА_1 , та останній не очікував подібного розвитку подій, тому розгубився і аж до вручення йому протоколу за ст. 130 КУпАП не усвідомлював, що йому загрожує відповідальність за цією статтею, а не за проїзд на червоний сигнал світлофору, що ОСОБА_1 намагався вмовити поліцейських йому пробачити, з огляду на те, що він також є працівником поліції.

Крім того, просив взяти до уваги, що ОСОБА_1 після складання матеріалів самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я щодо проходження огляду, проте не зміг цього зробити, оскільки оголосили повітряну тривогу та у встановлений строк він не встиг пройти огляд.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 530744 від 02 січня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 01 годині 20 хвилин 02 січня 2024 року в районі будинку № 6, розташованого на пр. Миру у м. Києві, керував транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 02.01.2024 р., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці;

- у розписці ОСОБА_2 від 02.01.2024 р. щодо підтвердження факту відсторонення від керування транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , та залишення автомобіля за адресою: м.Київ, вул. Празька, 12, яку суддя розцінює як зобов`язання ОСОБА_2 саме доставити транспортний засіб «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Празька, 12, тобто за місцем проживання ОСОБА_1 ;

- у рапорті командира роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Росовського В. щодо обставин зупинки транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, в якому також зазначено про те, що постанова щодо ОСОБА_1 за порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху (проїзд на червоний сигнал світлофору) не складалась та, у відповідності до ст. 22 КУпАП, останньому було оголошено усне зауваження. Крім іншого, зазначено, що при складанні протоколу було помилково зазначено про те, що особа пред`явила посвідчення водія у застосунку «ДІЯ», натоміть особою було пред`явлене посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- на відеозаписі з боді-камер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, продемонстрованому в судовому засіданні, де зафіксовано, що поліцейські 02.01.2024 р. під час дії комендантської години на службовому транспортному засобі переслідують автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , про що доповідають по рації. Після зупинки авто один з поліцейських підходить до водійського віна, представляється та запитує у водія, що сталось. ОСОБА_1 повідомляє, що він їде на роботу у Дніпровське УП ГУНП у м. Києві, оскільки є водієм та його викликали на службу. Поліцейський запитує ОСОБА_1 щодо його дивних, на думку поліцейського, дій, оскільки водій під`їхав до їх службового авто, щось їм кричав та став тікати, а в подальшому проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору на Дарницькій площі. ОСОБА_1 пояснює, що переплутав їх зі своїми знайомими, просить пробачити йому проїзд на червоне світло, не заперечуючи цього факту. Поліцейський питає, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що той відповідає негативно. В подальшому зізнається, що пив алкоголь зранку. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 намагається вмовити поліцейських не проводити огляд, апелюючи до того, що це матиме для нього наслідки на роботі. Поліцейські ще раз акцентують увагу на обставинах його зупинки, дивній поведінці та зазначають про наявність ознак сп`яніння, роз`яснюють ОСОБА_1 його право пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора або, у разі недовіри до результатів, - у закладі охорони здоров`я, а також роз`яснюють наслідки відмови від проходження такого огляду. В подальшому ОСОБА_1 зізнається поліцейським про якісь проблеми із жінкою, що він, повертаючись з роботи (Дніпровського УП), де вони «посиділи із хлопцями», планував поїхати лягти спати до матері, чим спростовує версію про те, що його викликали на роботу. Поліцейський оголошує ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки сп`яніння, зазначаючи про запах алкоголю з порожнини рота (01:31 год.), проте останній перериває поліцейського. ОСОБА_1 просить дати йому ще трохи часу для прийняття рішення, на що поліцейські погоджуються, починають складати направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, та прямо зазначають, що наразі складають лише направлення. Згодом ОСОБА_1 відповідає, що відмовляється від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Поліцейські ще раз роз`яснюють, що за наслідком відмови щодо ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення, пропонують йому знайти тверезого водія, аби передати йому автомобіль. В подальшому поліцейські складають та оголошують ОСОБА_1 зміст протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснюють його права, відповідно до ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а також зазначають про те, що постанову за проїзд на червоний сигнал світлофору не складатимуть, оскільки ОСОБА_1 вже усвідомив свою помилку. При цьому, поліцейські поводились із ОСОБА_1 спокійно та коректно, спілкувались із повагою, жодних проявів упередженості в їх поведінці не вбачається.

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який жодних зауважень щодо дій працівників поліції або заперечень щодо складеного протоколу не виклав.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

Водночас, згідно зі ст. 3 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Поряд з цим, відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений та діє до цього часу.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, серед іншого, такі заходи правового режиму воєнного стану: 6) встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів; 7) перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 02.01.2024 р. під час дії комендантської години в період воєнного стану, рухався на цивільному автомобілі «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, про що свідчить зміст рапорта командира роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Росовського В. і що не заперечувалось в судовому засіданні ані ОСОБА_1 , ані його представником.

Таким чином, працівники поліції мали усі законні підстави для того, аби зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 та вимагати від нього пред`явити для перевірки документи, що посвідчують його особу, а також документи на транспортний засіб.

Зміст відеозапису свідчить про те, що поліцейські, відповідно до існуючих вимог, представились ОСОБА_1 безпосередньо після його зупинки, роз`яснили, що ним було порушено правила дорожнього руху, а саме - здійснено проїзд на червоний сигнал світлофору (п.8.7.3 «е» ПДР). В процесі спілкування виявлено ознаки сп`яніння, в тому числі зазначено про дивні дії ОСОБА_1 , який під`їхав до їх авто, щось їм кричав та поїхав, що, вочевидь, і було розцінено поліцейськими як поведінка, що не відповідає обстановці, про що неодноразово було зазначено ОСОБА_1 та, поряд з іншими ознаками, відображено у направленні на проходження медичного огляду. Зазначено ОСОБА_1 і про виявлений у нього запах алкоголю з порожнини рота.

При цьому, суддя враховує, що ОСОБА_1 безпосередньо зізнається в тому, що вживав алкоголь зранку, а також що він «посидів з хлопцями» на роботі.

Враховуючи наведене, вимога поліцейських щодо проходження огляду була обґрунтованою та законною. При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , як процедуру проведення огляду, так і його обов`язок такий огляд пройти, разом із наслідками відмови від проходження огляду. Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду водія Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, і без роз`яснення поліцейських знав Правила дорожнього руху та усвідомлював свій обов`язок, як водія, проходження на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння.

Беручи до уваги наведене, суддя вважає, що твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 розгубився та не усвідомлював, що мова йде про потенційну відповідальність саме за ст. 130 КУпАП, а не проїзд на червоний сигнал світлофору, є безпідставними.

Доводи сторони захисту щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, а також упередженості з боку поліцейських суддя відкидає, оскільки вони не узгоджуються із матеріалами справи та, зокрема, спростовуються змістом відеозапису з боді-камер, на яких продемонстровано, що поліцейські від самого початку спілкуються із ОСОБА_1 коректно, ввічливо, демонструючи повагу. Дають йому достатньо часу для прийняття рішення щодо проходження огляду, на прохання ОСОБА_1 допомагають йому відшукати його мобільний телефон, а також йдуть йому назустріч, запропонувавши, незважаючи на комендантську годину, підшукати тверезого водія, аби не залишати авто на місці зупинки та не евакуювати його, та не вилучають його водійське посвідчення.

Оцінюючи доводи адвоката Туровського В.В. щодо не складання працівниками поліції акту огляду ОСОБА_1 та фіксації на відео факту відсутності чи недотримання визначеної законом процедури огляду, суддя зазначає, що, згідно з пред`явленим ОСОБА_1 в межах протоколу обвинуваченням, останньому ставиться у провину саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість дотримання визначеної процедури проведення огляду та складання будь-якого акту за результатами його проведення, оскільки він фактично не проводився.

Доводи адвоката Туровського В.В. щодо спроби ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в порядку самозвернення, суддя відкидає, оскільки самостійне проходження особою огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я суперечить вимогам ч. 4 ст.266 КУпАП, згідно з якою огляд особи у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 нібито не був відсторонений від керування транспортним засобом, також не є значущими при встановленні в діях особи складу правопорушення, що ставиться йому у провину, та на мотиви і обґрунтованість висновків судді також не впливає. При цьому, на думку судді, такі доводи мають формальний характер та спрямовані на уникнення винної особи відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

В той же час суддя зазначає, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що йому слід підшукати тверезого водія, а матеріали справи містять розписку особи, яка зобов`язалась доставити автомобіль за місцем проживання ОСОБА_1 .

В свою чергу, дія в Україні воєнного стану у поєднанні із тим, що ОСОБА_1 не оскаржував в порядку КАСУ дії працівників поліції щодо їх правомірності, на думку судді, свідчить про відсутність з боку працівників поліції будь-яких суттєвих порушень, які б перешкоджали прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст.252 КУпАП доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова