Справа № 638/3959/24
Провадження № 3/638/2294/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали про вчинення військових адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП з наданням справам єдиних унікальних номерів № 638/3061/24, № 638/3961/24 відповідно

Згідно з протоколом розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 року та протоколами передачі справи раніше визначеному складу суду від 01.03.2024 року справи надійшли у провадження судді Аркатової К.В.

Постановою суду від 09 квітня 2024 року справи, на підставі положень статті 36 КУпАП, об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру 638/3959/24.

Так, 20.02.2024 року близько 21 год 41 хв., в м. Ізюмі Харківської області по вулиці Заводській, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ21070», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушник пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат тесту: алкогольне сп`яніння 1,98 проміле. За результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння складено акт від 20.02.2024 року, відповідно до якого у правопорушника виявлено алкогольне сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В результаті зазначеного вище правопорушення, 20 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013407.

Також, 20.02.2024 року близько 21 год 41 хв., в м. Ізюмі Харківської області по вулиці Заводській, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ21070», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно, відповідно до постанови від 10 жовтня 2023 року серії БАД № 317542 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідальність за вчинені дії передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В результаті зазначеного вище правопорушення, 20 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013435.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До адміністративного матеріал додано заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання своєї провини, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»від 23 лютого 2006 рокупередбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Тобто, ОСОБА_2 на виклик суду не з`явився, правом щодо надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення та подання доказів не скористався.

Приймаючи до уваги, що судом вживалися заходи для забезпечення участі ОСОБА_2 в судові засідання, вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина перша цієї статті передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. В свою чергу, в частині четвертій ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 013407 від 20 лютого 2024 року;

- роздруківкою тесту ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат тесту: алкогольне сп`яніння 1,98 проміле;

- актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 лютого 2024 року;

- відеозаписом на матеріальному носієві (DVD-R диск з маркуванням TEKSAR BDC-43-GWCP S/N: /39);

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 013435 від 20 лютого 2024 року;

- копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД № 317542 від 10 жовтня 2023 року;

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, які йому інкримінуються, а саме:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отримавши посвідчення водія, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіхстаттях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи санкції ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід дійти до висновку, що більш серйозним правопорушенням серед них є правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тому покарання ОСОБА_2 слід призначити саме в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб є у приватній власності порушника.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя