Справа № 352/115/24
Провадження № 3/352/278/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин:

04.01.2024 року о 21 год 17 хв в м. Тисмениця по вул. Галицькій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 55оі номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Медичка, 15, висновок №8, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог закону. Окрім цього в письмових поясненнях його представника зазначено, що ОСОБА_1 є вйськовослужбовцем та проходить військову службу у військовій часині НОМЕР_2 , тому на розгляді справи не зможе бути присутнім. В судовому засіданні представник зазначив, що просить розгляд справи проводити без участі ОСОБА_1

Від захисника ОСОБА_1 Пахара О.А. до суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких він звертає увагу суду на наступне. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у останньому в графі «До протоколу додаються» зазначений акт огляду на стан сп`яніння, який фактично відсутній, а працівниками поліції до матеріалів справи доданий рапорт, в якому зазначено, що вказаний акт записаний у протоколі помилково, що на думку захисника свідчить про те, що протокол є недійсним, оскільки будь-які помилки та недоліки протоколу усуваються шляхом складання нового протоколу. Окрім цього, вважає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений працівниками поліції із порушенням процедури огляду, зазначеній у ст. 266КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Також в направленні на огляд та у самому протоколі не вказані ознаки наркотичного сп`яніння, що є порушенням Інструкції №1452/735. Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду, який не долучено до матеріалів справи, а тому вважає такий висновок недійсним, оскільки не відповідає Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року. Зазначає, що процедура проведення огляду на виявлення стану сп`яніння в медичному закладі проведена незрозумілим способом без зазначення за допомогою якої саме вимірювальної техніки та обладнання. На підтвердження цього факту захисник на свій адвокатський запит отримав відповідь з КНП «Прикарпатський обласний КЦПЗ Івано-Франківської ОДА», в якій зазначено, що огляд ОСОБА_1 проводився при допомозі клінічного обстеження та тестування біоматеріалу (сечі) на вміст наркотичних речовин, яке відбувалося за допомогою тест-смужок Wondfo, без проведення лабораторних досліджень та будь-яких доказів, що використання вказаного тесту дозволено на території України, в матеріалах справи такі докази теж відсутні. Захисник Вікола М.В. звертає увагу суду на те, що відеозаписи на оптичному диску, які додані до матеріалів справи є недопустимим і неналежними доказами, оскільки у протоколі відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, не зазначено якими саме пристроями відбувалася відеофіксація, їхні марки, серійні номера та інше.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд зазначає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

В переглянутих судом відеофайлах, які долучені до матеріалів справи зафіксовано як поліцейський виявив ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та запропонував йому проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння.

Відтак, працівником поліції дотримано процедуру направлення особи до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Захисник стверджує про те, що дані про комбінований тест Wondfo, а саме що він не є засобом лабораторного дослідження та не може використовуватись для встановлення наркотичного сп`яніння у водіїв, згідно інструкції до тесту.

У відповіді на адвокатський запит № 4556 від 14.03.2024 року КНП «ПНЦ ІФ ОР» чітко зазначив, що дослідження на наркотики зразків біологічного матеріалу (сечі) під час медичного огляду 04.01.2024 року ОСОБА_1 проводилося за допомогою тестів клінічного обстеження та тестування за допомогою тест-смужок фірми WONDFO на виявлення наркотичних речовин. До відповіді надана копія сертифікату вказаної тест-системи та інструкція з використання останньої.

Суд звертає увагу на те, що проведення тесту за допомогою тест-систем є лабораторним дослідженням, передбаченим Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, під лабораторним дослідженням необхідно розуміти фізико-хімічні, біохімічні та біологічні методи дослідження, за допомогою яких можна аналізувати склад і властивості біологічних рідин і тканин людини.

Дослідження сечі імунохроматографічним методом за допомогою комбінованого тесту Wondfo на 10 наркотичних речовин є лабораторним дослідженням, яке дозволяє провести відповідний аналіз та у сукупності з іншими даними обстеження встановити лікарю медичного закладу чи перебуває водій транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння.

Суд вважає, що проведення відповідних тестів за допомогою тест-систем повністю узгоджується із вимогами п.7 Інструкції, яким передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Суд звертає увагу на те, що лікар, який застосовує використання вищевказаного тесту обізнаний стосовно його обмежень та приходить до результату про перебування водія транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння на підставі сукупності даних, які встановлює в результаті безпосереднього огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (п.13 Порядку №1103) складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу складається лікарем медичного закладу безпосередньо після проведення такого огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений з результатами огляду, про що свідчить його підпис в графі 11. «Підпис обстежувальної особи» висновку огляду № 8 від 04.01.2024 року.

Після відібрання біологічного матеріалу - сечі ОСОБА_1 було проведено також і клінічне обстеження та тестування біоматеріалу на вміст наркотичних речовин. Згідно п.24 Акту огляду №8, результати лабораторних тестів якоїпоказали наявність Т№10 ТНC (+), та AMP (+). Заключний діагноз, зазначений у акті: розлад психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання кількох психотропних речовин (амфетимін, канабіс). Гостра інтоксикація , неускладнена.

Доводи захисника ОСОБА_1 у письмових поясненнях про те, огляд водія проведений без складання акту медичного огляду спростовується положеннями Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 рокуу якій зазначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку . Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

На вимогу постанови суду від 02.04.2024 року КПН «Прикарпатський клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», надав копію акту №8 медичного огляду ОСОБА_1 від 04.01.2024 року.

Суд звертає увагу на те, що у випадку проведення огляду у медичному закладі, саме працівником останнього складається акт огляду.

В результаті перевірки доводів письмових пояснень захисника не було встановлено даних, які б свідчили про неправомірність огляду, який було проведено відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Щодо посилань сторони захисту на недопустимість доказу рапорту поліцейського, то суд зазначає, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

В частині недопустимості відеозаписів, що містяться на оптичному диску в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Так, недопустимими повинні бути визнані докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В той же час, захисник як на підставу для визнання відеозаписів недопустимими посилався на не зазначення їх ідентифікуючих параметрів, втім не вказали яке саме істотне та очевидне порушення прав та свобод людини при цьому було допущено.

Враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть визнаватись недопустимими доказами, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події та поведінку ОСОБА_1 .

При цьому на відеозаписі останній не заперечує ні факт керування транспортним засобом, більше того визнає факт вживання наркотичних засобів до 26.12.2023.

Крім цього, ОСОБА_3 в письмових поясненнях було зазначено про те, що працівник поліції в протоколі не вказав посилання на назву, модифікацію та серійних номер технічного засобу, за допомогою якого було здійснено відеозапис даної події. Однак, судом було встановлено, що у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на технічний запис, а саме бодікамера №14.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ААД №588697 від 04.01.2024 року про адміністративне правопорушення, зобов`язанням до протоколу, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком №8 від 04.01.2024 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції(висновок наркотичне сп`яніння), копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№881932, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена через Тисменицький районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.