Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 561/29/24

Провадження № 33/4815/219/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Полюховича Романа Миколайовича,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Полюховича Романа Миколайовича на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Полюхович Р. М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм законодавства. З відеозапису події вбачається, що після прибуття поліцейської ОСОБА_2 на місце події, приводом для складання протоколу було пояснення поліцейського ОСОБА_3 , однак проти таких пояснень заперечив свідок ОСОБА_4 та попросив поліцейського фіксацію з камери, на що поліцейський вказав, що у нього є два свідки, проте жодних свідків на місці події не було. Зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_5 не були перевірені судом у судовому засіданні під присягою свідка, а свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні не зміг пояснити, що саме він підтверджував підписаними ним поясненнями, чи факт відсутності при собі посвідчення водія чи відсутність права керування водієм транспортного засобу, що вказує на те, що ОСОБА_6 не був присутнім на місці події. Вважає, що зміст пояснень свідків було підготовлено самими поліцейськими. Крім того, свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що він є військовослужбовцем ЗСУ, і підтвердив, що 26.12.2023 року він спільно із поліцейським ОСОБА_3 несли службу у с. Іванчиці, а тому його покази не можуть бути об`єктивними та неупередженими. Чинна постанова серії ЕНА №1062259 від 03.12.2023р. та відомості РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 16.01.2024р. №31/201еп-17-2023 не є доказами, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26.12.2023 року. Суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що транспортним засобом керував ОСОБА_7 . Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також судом не враховано, що у даній справі виключається повторність вчиненого правопорушення, оскільки постанову про накладення на нього стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП йому поліцейські не вручали і про її існування він не знав. Судом не враховано практику ЄСПЛ. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 251212 від 26.12.2023 року водій ОСОБА_1 цього дня о 21 год. 50 хв. в с. Іванчиці, по вул. Зарічненській (блокпост №2) керував транспортним засобом «ЗАЗ-110206», н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року без права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП. При складанні протоколу, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень по суті порушення. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано.

Частиною 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У справі містяться відомості РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 16.01.2024 року № 31/201еп-17-2023р., з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 на категорію «С» лише 11.01.2024 року. Також зазначено, що ОСОБА_1 проходив курси навчання у різні періоди за програмами підготовки на категорії «А1», «А», «В», «С» (а.с. 17).

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1062259 від 03.12.2023 року, ОСОБА_1 03.12.2023 року о 22 год. 56 хв. скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с. 9).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Заперечуючи обставини, викладені у протоколі, ОСОБА_1 вказував на те, що 26.12.2023 року о 21 год. 50 хв. в с. Іванчиці, по вул. Зарічненській (блокпост №2) не керував транспортним засобом «ЗАЗ-110206», н.з. НОМЕР_1 . Такі аргументи ОСОБА_1 спростовуються поясненнями свідків, надані ними у судовому засіданні. Судом першої інстанції вказаним доказам надана належна оцінка.

Окрім іншого, ОСОБА_1 , заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, вказував на те, що не був проінформований працівниками поліції щодо притягнення його протягом року до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зазначене суд першої інстанції не перевірив, не встановив чи вбачається у діях ОСОБА_1 повторність протягом року порушень, визначених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП,

Матеріали справи не містять відомостей того, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1062259 від 03.12.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На копії постанови серії ЕНА № 1062259 від 03.12.2023 року, що є у справі, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення з постановою, як і відсутні відомості про вручення йому копії постанови, або сплати штрафу.

За відсутності доказів про повторність вчинення правопорушення, склад правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у діях ОСОБА_1 виключається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Полюховича Романа Миколайовича задовольнити.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.