ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/738/24 Справа № 175/225/24 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Васюти О.О., захисника Нещерета О.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника Нещерета О.С. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 29.10.2023 року о 15 год. 10 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, вул. Шекспіра біля буд. 183, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або у медичному закладі водій відмовився.

Від керування автомобілем відсторонено. Тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку із пропуском строку на апеляційне оскарження. В клопотанні про поновлення строку вказує, що ОСОБА_1 був позбавлений права скористатися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, судове засідання проведено за його відсутністю, 01.02.2024 року захисником подано клопотання про виклик свідків, однак секретар судового засідання повідомила, що розгляд не відбудеться з технічних причин. Копію постанови ні ОСОБА_1 , ні його захиснику не направлено, лише 21.02.2024 року, захиснику стало відомо, що справа щодо ОСОБА_1 розглянута 02.02.2024 року та 23.02.2024 року через систему «Еелектроний суд» направлено копію оскаржуваної постанови.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Звертає увагу, що транспортний засіб повинен бути законно зупинений, однак в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно про порушення ним ПДР, також не містять даних про наявність будь-якого транспортного засобу.

Вказує, що рапорт поліцейського не може бути беззаперечним доказом. Матеріали справи не містять жодного доказу про надходження повідомлення до відділу поліції про настання ДТП за участю ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що відповідно до Інструкції, водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд або відмовитись від такого проходження, однак поліцейський не висунув вимогу, а запропонував пройти огляд та одразу запропонував відмовитись, тому ОСОБА_1 обрав найлегший варіант. Більш того, відповідно до інструкції, після настання ДТП, як про це стверджували поліцейські, останні були зобов`язані відвезти водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, працівники поліції не дотримались вимог закону.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №509289 від 29.10.2023 року.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до відеозапису, який наданий, як доказ вини ОСОБА_1 , взагалі не зафіксований факт руху транспортного засобу, факт його зупинки та відповідно сам факт керування ним транспортним засобом «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_1 , на відеозаписі взагалі не зафіксований автомобіль, а лише факт спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими та проходження огляду. При цьому, ОСОБА_1 при спілкуванні із поліцейськими наголосив, що нікуди не їхав.

Апеляційний суд, наголошує, що факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Однак, у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова останнього від проходження огляду, оскільки сам факт керування транспортним засобом жодним чином не доведений.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Нещерета О.С. задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя