ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Павлова Є.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Павлова Є.Г.,

представника потерпілого ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 серпня 2023 року о 13 год. 52 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Криворізька та вул. Д. Кедріна водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху при виконанні маневру, а саме розвороту, не переконався в його безпеці та не надав перевагу у русі транспортному засобу, котрий рухався ліворуч від нього у попутному напрямку, через що здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий продовжив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.4., 10.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Павлов Є.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, судовий розгляд було проведено неповно. Просив призначити по справі судову-автотехнічну експертизу.

Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової-автотехнічної експертизи.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано покази ОСОБА_1 про неправильність заповнення схеми ДТП, оскільки обидва водії підтвердили, що зіткнення транспортних засобів відбулося вже на зустрічній смузі руху.

Вважає, що в діях водія ОСОБА_1 не було порушень пунктів ПДР України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Павлов Є.Г. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У свою чергу захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про призначення по справі судової автотехнічної експертизи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №513618 від 13 серпня 2023 року;

- схему місця ДТП від 13 серпня 2023 року та фото таблицею до неї, відповідно до яких зафіксовані ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, місце розташування транспортних засобів, отримані механічні пошкодження;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 13 серпня 2023 року;

- письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , від 13 серпня 2023 року, у яких він зазначив, що не встиг викрутити кермо вправо та зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN лівою передньою частиною свого автомобіля;

- оглянутий в судовому засіданні відеозапис з камер системи ситуаційного відеоспостереження міста Дніпра за програмою «Безпечне місто», з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 повністю виїхав на праву смугу руху і вже звідти виконував маневр повороту ліворуч.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв учасників ДТП було встановлено, що 13 серпня 2023 року о 13 год. 52 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Криворізька та вул. Д. Кедріна водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху при виконанні маневру, а саме розвороту, не переконався в його безпеці та не надав перевагу у русі транспортному засобу, котрий рухався ліворуч від нього у попутному напрямку, через що здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий продовжив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.4., 10.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв, місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після цього.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілів FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зафіксовані у схемі місця ДТП та на фототаблицях, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в даній дорожній обстановці ОСОБА_1 мав діяти відповідно до п.10.1, п.10.4 ПДР України.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 про його невинуватість у ДТП спростовуються наявними у матеріалах справи доказами у їх взаємозв`язку.

Крім того, під час апеляційного перегляду за клопотанням ОСОБА_1 , постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023 року у вказаній справі було призначено судово-автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено судово-автотехнічну експертизу, за результатами якої було складено висновок експерта №4271-23, відповідно до якого дії водія автомобіля "Ford MONDEO", д.з. НОМЕР_1 , в умовах даної ДТП не відповідали вимогам п. 10.1, п. 10.6 ПДР України і з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП, якщо на момент початку маневру ліворуч автомобіль Ford MONDEO між його лівою боковою частиною та правою боковою частиною автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT був наявний боковий інтервал.

Відповідно до вказаного висновку в умовах даної ДТП дії водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не відповідали вимогам п.п. 9.4, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху і з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП, якщо на момент початку маневру ліворуч автомобіля Ford MONDEO між його лівою боковою частиною та правою боковою частиною автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT був відсутній боковий інтервал.

При цьому, доводи апеляційної скарги з приводу зіткнення транспортних засобів на зустрічній смузі руху спростовуються висновками експерта, зазначеними у мотивувальній частині експертизи, відповідно до якої пояснення водія ОСОБА_1 в тій частині, що перед початком маневру автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT рухався по зустрічній смузі в стані обгону є неспроможними, оскільки не відповідають обставинам зафіксованим на відеозаписі події ДТП.

Крім того, апелянтом оскаржується те, що суддею не було дано оцінку діям іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_3 , який, на переконання апелянта, рухався з порушенням правил дорожнього руху та недотримався безпечного інтервалу. Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_3 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_3 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_3 не були дотримали положення ПДР, це не виключає факт порушення ОСОБА_1 п.10.1, п.10.4 ПДР України, які призвели до зіткнення з іншим автомобілем.

На переконання апеляційного суду, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності в повній мірі свідчать про те, що ОСОБА_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в порушення п. 10.1, п. 10.4 ПДР України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з іншими транспортними засобами.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду захисником не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене, сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Павлова Єгора Глебовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко