Справа № 373/201/24
Номер провадження 3/373/166/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП НУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 199778 від 19 січня 2024 року вбачається, що 19 січня 2024 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Кузнєцова, 25 в м. Переяслав Київської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав. Зазначив, що підстав зупиняти його транспортний засіб не було, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, декілька разів дув у «трубку», яка була вже розпечатана, коли, не відомо.

Захисник ОСОБА_2 зазначив, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не зміг дізнатися у працівників поліції причину його зупинки, йому озвучили три варіанти ніби - то порушення ним ПДР, однак жодної постанови про таке порушення немає. ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Трубку вставляли в прилад вже розпечатаною, ОСОБА_1 декілька разів дув у неї, але прилад відключався.

Поліцейський СРПП Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Мазура К.М. на виклик суду не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляв.

З відеозапису з боді камери, який є не безперервним, поділений фрагментарно на 15 файлів, вбачається, що під час зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 , декілька разів змінювалася причина такого зупинення; не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, декілька раз дув у прилад.

Інших доказів суду не надано, клопотань з цього приводу не заявлено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Порядок зупинення транспортного засобами працівниками поліції врегульовано ст.35 Закону України « Про національну поліцію».

Відповідно до ст.35 вищезазначеного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З відеозапису з бодікамери поліцейського неможливо встановити причину зупинки транспортного засобу. Працівники поліції вказують на декілька причин зупинки транспортного засобу, не конкретизуючи конкретну підставу для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ..

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності будь-яких порушень ОСОБА_1 ПДР України, що стали причиною його зупинки працівниками поліції.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою ПДР України, вимоги про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

За відсутності у поліцейського підстав для зупинки автомобіля така зупинка є порушенням законних прав громадян на свободу пересування.

Тож, оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу ПДР України, його вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів є не доведеною, а за відсутності доказів наявності підстави для зупинки транспортного засобу, наведеної у ст. 35 Закону, подальший огляд на стан сп`яніння є протиправним.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що за відсутності належним чином зафіксованого факту порушення ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху України, як підстави зупинки транспортного засобу, подальші дії поліцейського щодо виявлення ознак сп`яніння та проведення огляду є неправомірними.

Вищезазначене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 березня 2019 року по справі N 686/11314/17.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів, що може застосовувати працівник поліції, - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

В матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 є запис з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення CD-диску, який містить 15 файлів із відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, що суперечить принципу безперервності відеозапису вчиненого правопорушення. Викликаний до суду працівник поліції не з`явився, своїх пояснень з приводу цього не надав.

У рішенні ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року у справі «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Крім того, відповідно до п.2.1.3 Інструкції з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» для кожного обстежуваного необхідно використовувати новий одноразовий мундштук.

Із відеозапису із бодікамери поліцейського вбачається, що працівниками поліції було використано вже розпечатаний мундштук.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Зважаючи на позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", вважаю, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що узгоджується із пунктом 2.5. ПДР України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона.

Суб`єктом даного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у діяннях, направлених на ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши всі наявні докази в їх сукупності, слід констатувати: підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не конкретизовані, і законність такої зупинки належними та допустимими доказами не підтверджена; відеозапис з боді камери не безперервний, а містить 15 фрагментів; мундштук, який вставлявся у прилад, був неупакований; відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано, він вчиняв дії (дув) для проходження такого огляду.

З врахуванням вищезазначеного в сукупності, наявності чітко дієво висловленого бажання проходити огляд на стан сп`яніння, перерваності відеозапису, вважаю, що достатніх доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку матеріалами справи не містять, що свідчить про не доведеність об`єктивної сторони даного правопорушення, і, як наслідок, відсутність всього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

З врахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя Я. І. Керекеза