Справа № 752/3865/24
Провадження №: 3/752/2456/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 12.02.2024 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві по площі Васильківькій, керував транспортним засобом «Peugeout» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,33 %, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що був тверезим, з результатом погодився, бо на нього тиснула родина.

В протоколі серії ААД №722385 від 12.02.2024 рокуОСОБА_1 просив справу відносно нього направити за місцем його проживання.

Захисник ОСОБА_1 - Кононенко О.В. в судовому засіданні просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтувала тим, що ОСОБА_1 не було роз"яснено прав та обов"язків, у приладі "Драгер" є певні проблеми в роботі і ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп"яніння під тиском працівників поліції. Також захисник зазначила, що в той день ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що останній був не пристебнутий ременем безпеки. Вказала, що наразі постанова ЕНА 1421199 від 12.02.2024 року оскаржується в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області. Крім того, захисник просила витребувати з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП ряд доказів.

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з огляду на те, що чинною редакцією ст. 276 КУпАП не передбачено можливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, правові підстави для зміни підсудності та направлення справи для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні.

Крім того, судом було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про витребування документів, оскільки суд не зобов"язаний збирати докази, а у захисника була об"єктивна можливість витребувати самостійно вказані докази протягом строку перебування справи у суді.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №722385, результатами огляду на прилад «Drager», відповідно до якого 12.02.2024 року ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння - 1,33 проміле, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та розпискою. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз"яснено прав та обов"язків, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп"яніння під тиском працівників поліції повністю спростовується відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що працівники поліції підходять до заведеного авто «Peugeout» д.н.з. НОМЕР_1 з включеними фарами, представились, повідомили про виявлені ознаки алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 , роз"яснили ОСОБА_1 права та обов"язки щодо відмови від проходження огляду, а також проходження огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров"я. З відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що випив пару пляшок пива, а в його сім"ї трапилась сварка і він закінчить життя "самогубством". З відео також вбачається, що ніякого тиску з боку працівників поліції не було, навпаки після висловлювань ОСОБА_1 , останні зателефонували його сину та дружині. Також з відео чітко вбачається як ОСОБА_1 погоджується на проведення огляду за допомогою приладу "Драгер", працівник поліції перевіряє "Драгер" перш ніж провести огляд ОСОБА_1 і на відео зафіксований момент проходження ОСОБА_1 огляду на прилад "Драгер", крім того, останній не заперечував факт керування транспортним засобом та погодився з результатами огляду за допомогою приладу "Драгер". Зауважень чи скарг стосовно складеного протоколу не заявляв. Крім того, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп"яніння.

Доводи захисника про те, що прилад "Драгер" не дозволений до застосування в Україні і у приладі "Драгер" є певні проблеми в роботі, суд до уваги не приймає, оскільки прилад "Драгер"зареєстрований в Україні і проходить обов"язкове градуювання, максимальний інтервал між градуюванням приладу "Драгер" становить 1 рік і у пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування). З чеку "Драгер" вбачається, що останній проходив градуювання 04.10.2023 року, а отже у суду немає підстав сумніватись в даних вказаного приладу "Драгер".

Твердження захисника щодо неправильної фіксації температури повітря приладом «Драгер» у той день не доводять неправильність показів приладу стосовно наявності стану алкогольного сп`яніння.

Дані про те, що постанова ЕНА 1421199 від 12.02.2024 року, якою в той день на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення, оскаржується в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області, жодним чином не впливає на встановлений факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко