Справа № 211/1653/24
Провадження № 3/211/1192/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 квітня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

встановила:

02 березня 2024 року о 14 год. 35 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Кубинська, біля буд. 57, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, 04 березня 2024 року о 14 год. 16 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Романа Рибалки, 15, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 623977 від 02.03.2024, протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 740724 від 04.03.2024, рапортами, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 184210 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, довідкою з Полку ПП, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, відеозаписами.

Ураховуючи викладене, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням обставин вчинення адміністративних правопорушень, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням положень ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до довідки з Полку ПП, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Разом з цим, аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно із позицією висловленою у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали. Тому та обставина, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки після відбуття основного покарання останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення, оскільки після сплати штрафу, останні можуть мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Як вбачається з довідки з Полку ПП та протоколів, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , а отже вказаний транспортний засіб не підлягає оплатному вилученню, оскільки не перебуває у приватній власності порушника.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 126, 283, 284 КУпАП-

постановила:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д. М. Ніколенко