Справа№464/2015/24
пр.№ 3/464/928/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Киришко О.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955533 від 14.03.2024, ОСОБА_1 14.03.2024 близько 08.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого чоловіка психологічне домашнє насильство, а саме виражалась нецензурною лайкою, чим завдала йому психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що саме ОСОБА_2 неодноразово здійснював щодо неї фізичне насильство та саме він провокує між ними конфлікти.

Захисник Киришко О.В. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Під час розгляду справи зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвержували, що будь-які дії ОСОБА_1 викликали у потерпілого ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди його психологічному здоров`ю.

Потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення про те, що обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності, ОСОБА_1 14.03.2024 близько 8.00 год. за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно нього домашнє насильство, а саме виражалась нецензурною лайкою чим завдала йому психологічних страждань, відтак підлягає відповідальності за вчинене.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано поняття психологічного насильства, а саме це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 існує тривалий конфлікт з приводу нерухомого майна, а саме квартири, власником якої є ОСОБА_1 .

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955533 від 14.03.2024, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №313914 від 14.03.2024, рапорт, відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які приїхали на виклик, та картку реєстрації повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення від 14.03.2024.

Разом з тим, вищевказаним доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 14.03.2024 о 8.00 год. дій, спрямованих на психіку потерпілого, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими б навмисно бажала спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та внаслідок яких могла б завдаватися або завдалася шкода її психічному здоров`ю.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не доводить вину останньої у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, відтак провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК