Справа № 487/3318/23
Провадження № 3/487/25/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня Миколаївського ліцею №5 Миколаївської міської ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

РНОКПП: НОМЕР_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року о 21-28 год., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Honda DIO» без реєстраційного номера, в районі будинку 30 по вул. Крилова у м. Миколаєві, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510» результат тесту №189 склав - 0.90 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що у вказані в протоколі дату та час не керував транспортним засобом, тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння був безпідставним, крім того зазначив, що алкогольні напої 14.03.2024 року не вживав.

В подальшому до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно, належним чином, про що свідчить звукозапис судового засідання від 19.02.2024 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Поповська О.М. зазначила, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з урахуванням яких можна прийти до висновку що ОСОБА_1 , було порушено п.п. 2.9 «а» ПДР України та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпроАП України.

В обґрунтування зазначеного вказала, що працівниками поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі дату, час та місці. В свою чергу, під час складення протоколу працівникам поліції не було належним чином роз`яснено ОСОБА_1 його права.

На підставі викладено просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України.

В подальшому до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку з її хворобою.

Разом з тим, враховуючи, що 14.03.2024 року, спливає строк накладення адміністративного стягнення, визначений положеннями ч.6 ст.38 КпроАП України, той факт що ОСОБА_1 та його захисник надали свої пояснення та за їх участі було досліджено матеріали справи, суд вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності, що не суперечить положенням ст.268 КпроАП України.

Вислухавши пояснення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 «а» ПДР України, передбачає заборону водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Частина 1 ст. 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.266 ч.ч.1-3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 415592 від 14.03.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, Тестом №189; Направленням на огляд водія транспортного засобу від 14.03.2023 року;

Дотримання уповноваженим працівником УПП в Миколаївській області процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були досліджений під час судового засідання, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , під час складення протоколу жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом, добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився з його результатами.

Також слід зазначити, що Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.07.2023 року у справі №487/3320/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КпроАП України, за фактом керування 14.03.2024 року о 21-28 год., транспортним засобом «Honda DIO» без реєстраційного номера, в районі будинку АДРЕСА_2 , не маючи права керування ним.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення вищезазначених вимог ПДР України та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1. ст.130 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів по справі.

При вирішення питання про вид та міру адміністративного стягнення, яке має бути застосовано до ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Згідно ст. 23 КпроАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КпроАП України, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ст. 13 КпроАП Українипередбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених зокрема ст.130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КпроАП України, передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, дитиною сиротою.

Рішенняґм Виконкому ММР №701 від 28.07.2021 року, над неповнолітним ОСОБА_1 встановлено піклування та опікуном призначено його бабусю ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 є учнем МЛ №5 ММР, не має самостійного заробітку, перебуває на утриманні піклувальника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером.

В результаті вченого правопорушення, матеріальної шкоди будь-кому завдано не було.

Таким чином, дані про особу неповнолітнього дають підстави вважати, що в цьому випадку до ОСОБА_1 можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу, оскільки, застосування такого адміністративного стягнення як штраф, враховуючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім та не має джерела доходу, є для нього занадто суворим. При цьому посвідчення на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував.

За такого суд вважає, що до ОСОБА_1 може бути застосовано захід впливу, а саме: попередження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24-1, 40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП, та застосувати до нього захід впливу у виді - попередження.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк