Справа № 339/105/24 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С. ,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого на проживання по АДРЕСА_2 , непрацюючого,
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
18 березня 2024 року ОСОБА_2 близько 02 год по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_3 : виражався нецензурною лайкою, штовхав за плечі, чим завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи.
Згідно положень ст.268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, з чоловіком помирилися та просить суворо не карати.
При таких обставинах, неявка потерпілої не є перешкодою для проведення судового засідання без її участі.
Винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні підтверджується матеріалами справи:
- даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2024 року серія ВАД №580468, в якому ОСОБА_2 від дачі пояснень відмовився і жодних зауважень щодо змісту протоколу не виловлював (а.с.1);
- рапортом працівника поліції ОСОБА_4 , з якого вбачається, що 18 березня 2024 року о 03 год 28 хв надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 , яка повідомила, що її чоловік вчиняє фізичне насильство відносно неї. Прибувши на місце ОСОБА_3 надала письмове пояснення та відібрано протокол заяву, в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_2 , який вчинив словесний конфлікт, в ході якого виражався нецензурними словами, шарпав за плечі. (а.с.5-6);
- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, з якої вбачається, що 18 березня 2024 року близько 02 год по АДРЕСА_1 її чоловік ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство: ображав нецензурними словами, штовхав за плечі (а.с.2);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 18 березня 2024 року близько 02 год по АДРЕСА_1 її чоловік ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство: ображав нецензурними словами, штовхав та наніс удар в плечі. (а.с.4).
Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Таким чином, в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_3 : виражався нецензурною лайкою, штовхав за плечі, чим могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю його дружині ОСОБА_3 .
Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 , суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, зокрема те, що він примирився з потерпілою.
При таких обставинах, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 605.60 грн.
На підставі викладеного, ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.