МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Справа №521/1592/24
Пр. №3/521/2726/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка № НОМЕР_1 від 26 грудня 2023, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

17 січня 2024 року о 13 годині 55 хвилин у м. Одеса по вул. Богдана Хмельницького, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 (ARLM 0426), тест огляду №1767 від 17 січня 2024 року, результат позитивний 0,24%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №732092 від 17 січня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник, діючий на підставі ордеру від 08 лютого 2024 року та договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 січня 2024 року про судове засідання, призначене на 10 квітня 2024 року об 13 год. 00 хв. та місце слухання справи про адміністративне правопорушення повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просили суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Раніше, через канцелярію суду надали клопотання про закриття провадження у справі в обґрунтування якого зазначили, що під час складення протоколу працівником поліції було порушено право ОСОБА_1 на перекладача, що передбачено КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є громадянином Туреччини, що підтверджується Посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , та під час складення протоколу ОСОБА_1 заявив, що існує необхідність у залучені перекладача, на що поліцейський зауважив, що у останнього є посвідка на тимчасове проживання і він повинен був скласти теоретичний іспит на знання української мови, звідки в поліцейського, що складав протокол така інформація невідомо, оскільки Порядок оформлення посвідки, що передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 №322 не передбачає жодного документу, що підтверджує знання української мови, в тому числі складання теоретичного іспиту на знання української мови для отримання посвідки.

Вказували, що згідно відеозапису, що доданий до матеріалів справи не видно чітко показників алкотестера, що викликає сумніви у належному виконанні своїх обов?язків працівниками, які здійснювали вказане. Як вбачається із показників на квитанції на алкоголь приладу Alcotest Drager 7510 (ARLM 0426), тест огляду №1767 від 17 січня 2024 року, результат тесту складає - 0,24% проміле.

Відповідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» гранична норма алкоголю допустима у крові встановлена 0,2 проміле.

Згідно розділу «Технічні дані» посібника з експлуатації комплекту приладів для контролю вмісту алкоголю у видихувальному повітрі та протоколювання результатів виміру алкотестера Alcotest Drager 7510, погрішність виміряного значення складає 0,04 проміле у залежності від того, яке значення вище.

Таким чином, стан алкогольного сп?яніння, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення складає 0,24 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму алкоголю з врахуванням погрішності вказаного приладу.

Окрім цього ОСОБА_1 дув у Alcotest Drager тричі, чому також невідомо, згідно Інструкції з експлуатації Alcotest Drager час очікування, після якого прилад готовий до використання складає від 4 до 20 секунд, проте дане правило застосовується у випадку коли прилад видає помилку, а саме недостатній об?єм або видих перервано, натомість поліцейським, що було проведено освідування жодну з причин названо не було, як і повторність дути в Alcotest Drager, показників Alcotest Drager на відео не видно, що також викликає сумніви у правильності вимірювання та використанні Alcotest Drager.

Зазначали, що перед проведенням огляду на стан сп?яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп?яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Поліцейським жодної інформації про прилад, яким буде проводитися вимірювання нічого не сказано.

Крім того, вказували, що згідно відеозапису, що доданий до матеріалів справи взагалі не зрозуміло, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки відеозапис, починається з моменту проведення огляду на стан сп?яніння, а в протоколі не зазначено, чи порушив ОСОБА_1 правила дорожнього руху, через що його було зупинено. Більш того, самі поліцейські під час складання протоколу зауважили, що: «Навіщо ви сиділи в автомобілі?», диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП на сьогоднішній момент не передбачає відповідальності за сидіння на місці водія в стані алкогольного сп?яніння, а лише за керування транспортним засобом та за відмову пройти такий огляд. Окрім цього інші особи, що є на відео також зауважують, що ОСОБА_1 просто сидів в автомобілі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в його відсутність, за умови належного сповіщення про час та місце слухання справи, тому суддя дійшла до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тому, розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №732092 від 17 січня 2024 року працівником поліції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мінюсті України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Пунктами 1-7 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво ПРО повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на ї вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 7510» (яка є загальнодоступною) визначено інтервали технічного обслуговування приладу - градуювання, яке має проводитися кожні шість місяців.

Таким чином, як вбачається із матеріалів провадження огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 17 січня 2024 року із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 (ARLM 0426), тест огляду №1767, який востаннє проходив перевірку калібровки 13 червня 2023 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Про некоректність відображення приладом показників свідчить і зафіксована температура повітря + 15 °С об 14 год. 03 хв. в січні місяці, що суперечить відкритій інформації Гідрометцентру.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України.

Згідно ч. 2 ст. 35 цього Закону, поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 3У «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» наведено вичерпний перелік випадків, коли поліцейський може зупинити транспортний засіб, всі інші причини зупинки автомобіля незаконні.

При дослідженого судом відеозапису з бодікамери №471943, наданого до суду разом з протоколом серії ААД №732092 від 17 січня 2024 року, не можливо встановити, з яких причин відбулося зупинення транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 (ARLM 0426) проведено огляд, результат якого виявився позитивним 0,24% алкоголю в крові, з результатом якого, останній не погодився. Інспектор, в свою чергу, не роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі незгоди з його результатами останній має право пройти огляд в закладах охорони здоров`я.

Крім того, працівники патрульної поліції жодного разу не роз`яснили водію його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Згідно абз. 4 п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Туреччини. Згідно оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейських, ОСОБА_1 постійно повторював, що він не розуміє те, що йому кажуть працівники поліції українською мовою.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як громадянину іншої держави, не було забезпечено право на перекладача, оскільки він не розумів, що відбувається, що є грубим порушення прав та інтересів особи.

Суд приймає до уваги сталу судову практику національних судів та Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, який гарантовано ст. 6.3.(е) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а саме, що кожний обвинувачений має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати допомогу перекладача (Справа «Кускані проти Сполученого Королівства» від 24 вересня 2002 року).

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

Рішення ЄСПЛ від 28.11.78 року у справі «Лукіде, Белкасем і Коч проти ФРН», в якому визначено, що право на допомогу перекладача стосується як усних виступів, так і документальних матеріалів провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд.

З вищевикладеного вбачається порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи не містять жодного доказу щодо залучення перекладача при складанні протоколу стосовно громадянина іншої держави.

Інших доказів, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі матеріали справи не містять.

Згідно Постанови ВС від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

За таких обставин, працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У постанові від 08 липня 2020 року по справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Виходячи із вищезазначеного, суд відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 283, 284 КпАП України, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка № НОМЕР_1 від 26 грудня 2023, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда