Справа № 606/195/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про розстрочку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Теребовлянського районного суду від 20.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один)рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14.03.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та постанову Теребовлянського районного суду від 20.02.2024 року залишено без змін. 28.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду із заявою про розстрочку виконання вищевказаної постанови від 20.02.2024 року, так як він не має можливості сплатити штраф у зв`язку із важким матеріальним становищем, також надав суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Частиною 1 ст. 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Нормами ч. 2 ст. 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Статтею 33 Закону передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 301 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк. Водночас, на день розгляду заяви через канцелярію Теребовлянського суду Тернопільської області ОСОБА_1 подав квитанцію про сплату штрафу в розмірі 17000 грн. ( квитанція № від 04.04.2024 року). З огляду на те, що ОСОБА_1 штраф, який на нього накладено постановою судді від 20 лютого 2024 року, сплатив у повному обсязі, відсутні підстави для задоволення заяви особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, про розстрочку виконання постанови. Керуючись ст.ст. 283, 298, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя, П О С Т А Н О В И В : У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про розстрочку виконання постанови суду від 20.02.2024 року -відмовити. Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Іванченко