Справа № 346/909/24
Провадження № 3/346/841/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол серії ВАД №579308 від 20.02.2024 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, полягали у тому, що 20.02.2024 року близько 12 год. 10 хв., у АДРЕСА_1 , вчинила акт домашнього насильства стосовно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурними словами, що могло завдати психологічному здоров`ю потерпілої, що відбулось повторно протягом року, а за це передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 В своїх поясненнях зазначила, що у неї із сестрою дійсно виникла сварка, але під час цієї саврки, вони обидві ображали одна одну нецензурною лайкою.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. І зокрема, положеннями частини 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з цих порушень, є адміністративним правопорушенням.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи чи у протоколі будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

З огляду на зміст частини 2 статті 173-2 КУпАП, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, є тільки таке діяння людини (дія або бездіяльність) фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок якого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого, вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з цих порушень.

В силу положень ч.1 ст. Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, коли мова йде про вчинення домашнього насильства у формі психологічного насильства, поліцейський в обов`язковому порядку повинен встановити таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (та чітко вказати її у протоколі і надати докази), як наслідок вчиненого діяння, який полягає у побоюванні постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи.

Але наданий суду протокол не містить відомостей про будь-який наслідок діяння ОСОБА_1 , який настав. Тобто, поліцейський не встановив такої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як наслідок діяння, а отже не встановив весь склад ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід закрити.

Така принциповість суду іде від того, що у справах про адміністративне правопорушення суд повинен вивчити і оцінити наданий йому поліцейським протокол та докази, виключно на підставі та у межах наданого протоколу. Суд не має права сам встановлювати та дописувати у протокол будь-яку ознаку складу будь-якого адміністративного правопорушення, суд повинен сказати чи є в діянні людини той склад правопорушення, який передбачений конкретною статтею КУпАП, але виходячи виключно з тих ознак складу правопорушення, які вказані у протоколі. На що, неодноразово, вказував і Європейський суд з прав людини (приклад, рішення у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 та рішення у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2013), оскільки якщо суд буде здійснювати такі дії сам, він порушить принцип незалежності та об`єктивності суду, а також розподіл влади, відповідно до якого розслідування правопорушень це функція не суду, а правоохоронних органів, і цю функцію суд не має право перебирати на себе.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173-2, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя: Коваленко Д. С.