Справа №538/469/24
Провадження по справі №3/538/253/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лохвиця матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2024 року о 02-10 годині ОСОБА_1 по вул. Незалежності у м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, не виконував та чинив злісну непокору законним вимогам працівника поліції, а саме, під час складання адміністративного матеріалу намагався втекти та не виконував вимогу поліцейського залишитися на місці.

За вказаним фактом 10.03.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 371402.

08.04.2024 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185КУпАП розглядаються судом протягом доби.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення визнав, про що також надав відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено станом на сьогоднішній день.

Повноваження працівників поліції під час воєнного стану визначені Законом України «Про національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021 року.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 10.03.2024 року о 02-10 годині ОСОБА_1 по вул. Незалежності у м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, не виконував та чинив злісну непокору законним вимогам працівника поліції, а саме, під час складання адміністративного матеріалу намагався втекти та не виконував вимогу поліцейського залишитися на місці.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , який причетний до події, на неодноразову вимогу поліцейського про припинення правопорушення не реагував, вів себе зухвало, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою, намагався втекти з місця події (а.с. 6).

ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 261 КУпАП для встановлення особи, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання серії АА № 189481 (а.с. 5).

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його громадське значення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, призначивши стягнення у вигляді штрафу, і це буде справедливе стягнення, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер правопорушення, дані про особу, винну у правопорушенні, її майновий стан.

Обставини, що обтяжують відповідальність особи, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 3028,00 грн., тобто, розмір судового збору складає 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 170,00 (сто сімдесят) грн.

Штраф стягнути до держбюджету на розрахунковий рахунок (IBAN): UA0016610, отримувач ГУК Полтавська обл./тг м. Лохвиця/21081100, , банк отримувача- Казначейство України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (одержувач платежу: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, п. 5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: Т.О. Зуб