№ 536/2873/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря Бегми С.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов від Відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2023 року о 14.00 годині на 125 км+ 100 м автодороги М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, та від проходження огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 11 грудня 2023 року близько 14.00 години у вказаному у протоколі місці рухався на автомобілі ВАЗ та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням ПДР. Під час спілкування з водієм працівники поліції повідомили, що в нього наявні ознаки стану алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або у медичному закладі. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що він напередодні випив невелику кількість пива, але на момент зупинки він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Підтвердив, що відмовився пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Також пояснив, що того ж дня приблизно через півтори години він був зупинений ще одним нарядом поліції та пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, при цьому за результатами тестування підтверджено, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши та проаналізувавши усі матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого відеозапису камери нагрудної поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування поліцейський повідомив водію, що в нього наявні ознаки стану аллкогольного сп`яніння, на що водій пояснив, що напередодні вживав пиво. На запитання працівника поліції пояснив, що від проходження огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора Драгер, так і в медичному закладі він відмовляється.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 11 грудня 2023 року водій ОСОБА_1 був направлений на огляд до медичного закладу, при цьому огляд не проводився.

Згідно акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду.

Згідно розписки ОСОБА_2 , останній 11 грудня 2023 року прийняв на зберігання автомобіль ВАЗ 2101, яким керував ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Волювач Я. від 12 грудня 2023 року, ОСОБА_1 посвідчення водія отримував 17 лютого 2018 року, протягом року до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не притягувався.

Отже, оцінюючи наявні докази адміністративної справи в їх сукупності, подію та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він того ж дня пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер та в нього не виявлено стану алкогольного сп`яніння, оскільки доказів проходження такого огляду він не надав. Окрім того, відмова від проходження огляду на стан алокогольного сп`яніння є самостійною підставою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 40-1, 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2024 року.

СуддяЖанна Олександрівна Баранська