Провадження № 33/801/252/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гладчука Вадима Олександровича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до обставин встановлених судовим рішенням, 21.10.2023 о 09.17 год. по просп. Космонавтів, 33 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року, адвокат Гладчук В. О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 1 ст. 130 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_1 не вживає наркотичних засобів і не міг мати ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі серії ААД №3 843 86 від 21.10.2023, оскільки є законослухняним громадянином, але до цього жодного разу не був зупинений поліцією під час керування автомобілем, а також спізнювався на роботу, тому з його боку могло бути присутнім незначне хвилювання під час спілкування з працівниками поліції. Окрім того, поліцейські влаштували посеред вулиці із інтенсивним рухом транспорту та людей по суті незаконний обшук автомобіля ОСОБА_1 та його самого, примусивши останнього відкривати багажник та бардачок автомобіля, а також діставати всі його речі з гаманця та барсетки.

В той же час не зрозуміло яким чином поліцейські визначили, що зіниці його очей не реагують на світло, оскільки був ранок та ясна погода. Окрім того, він вважає, що поводився адекватно, лише трохи хвилювався, і не зрозуміло чому поліцейські визначили, що його поведінка не відповідає обстановці. Зауважує, що протокол серії ААД №384386 від 21.10.2023 був складений незаконно та за надуманими підставами, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, вказані поліцейськими у протоколі, не підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Те, що ОСОБА_1 не знаходився під впливом наркотичних речовин, також підтверджується довідкою КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» №2695 від 21.10.2023, яка була видана останньому після проходження огляду на стан сп`яніння, який він пройшов у присутності поліцейських, які його зупинили, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту зупинки, після того як поїхав на роботу та відпросився у керівництва. Щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то він не відмовлявся повністю, лише хотів спочатку поїхати на роботу та відпроситись у керівництва, оскільки не хотів бути звільненим з роботи.

Таким чином, на думку сторони захисту, протокол серії ААД №384386 від 21.10.2023 був складений відносно ОСОБА_1 незаконно за надуманими підставами, та не може вважатись належним та допустимим доказом по справі. Направлення апелянта до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння від 21.10.2023 (а.с.3) також не може вважатись належним та допустимим доказом по справі, оскільки в ньому вказані ознаки сп`яніння, що не відповідають дійсності та записам з нагрудних камер поліцейських. Окрім того, в направленні вказані тільки дві ознаки сп`яніння, а не три, що суперечить даним, вказаним у протоколі. Вважає, що рапорт поліцейського ОСОБА_2 (а.с.5) також не може вважатись належним та допустимим доказом по справі, оскільки в ньому, як і у протоколі, вказані ознаки сп`яніння, що не відповідають дійсності та записам з нагрудних камер поліцейських.

Щодо постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2023 по справі №127/33179/23, також зазначає, що дані стосовно часу та місця зупинки його поліцією не відповідають дійсності та даним, що вказані в протоколі серії ААД №384386 від 21.10.2023, який був складений відносно нього поліцією. Ранком 21.10.2023 о 9:17 він не міг знаходитись за адресою м. Вінниця, просп. Космонавтів, 33, оскільки знаходився в іншій частині міста, де на нього був складений протокол серії ААД №384386 від 21.10.2023.

Зауважує, що розглянувши зазначену адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема знайомитись з матеріалами справи, отримувати копії документів, які є в справі, звертатись до суду з заявами та клопотаннями та права на захист, оскільки він був позбавлений скористатись правом на правову допомогу адвоката.

На думку сторони захисту, доказам, покладеним в обґрунтування висновків в постанові суду, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, направленню для проходження огляду на стан сп`яніння, рапорту працівника поліції, а також відеозаписам з нагрудних камер поліцейських, було надано неправильну оцінку, як достатнім для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як вони цього факту не підтверджують.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що суд розглянув справу та ухвалив рішення 08.11.2023 без його участі. При розгляді адміністративної справи в суді він присутній не був, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час судового засідання. Заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 21.10.23, яка є в матеріалах справи (а.с.4), ним не підписана, згоди на це він не давав та повідомлення про дату та час судового засідання по справі у вигляді SMS- повідомлення не отримував. Також він не отримував повідомлення про дату та час судового засідання у додаток «Viber», як це вказано у довідці Вінницького міського суду Вінницької області (а.с.9). Про факт існування постанови він дізнався 21.02.2024, після того, як його адвокат подав 14.02.2024 запит до Вінницького міського суду Вінницької області та 21.02.2024 ознайомився з матеріалами справи (а.с.18). Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови від 08.11.2023 по справі №127/33179/23 починається з дати, коли ОСОБА_1 дізнався про існування постанови суду, тобто з 21.02.2024, і закінчується, відповідно, 02.03.2024. За наведених обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення ним пропущений з поважної причини, тому просить його поновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Гладчук В. О. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснив, що коли його зупинили і повідомили про необхідність проїхати до закладу охорони здоров`я, він подзвонив до свого начальника щоб попередити про запізнення. Начальник повідомив, що є важлива справа, а тому якщо він не появиться на роботі, то буде звільнений. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише хотів заїхати на роботу, а потім поїхати на огляд, на що працівники поліції не погодилися. Проте вони йому роз`яснили як він може вчинити в даній ситуації. ОСОБА_3 поїхав на роботу, швидко вирішив всі питання і поїхав до вказаного медичного закладу, де в присутності поліціанта ОСОБА_4 , який виписав відповідне направлення, пройшов огляд на стан сп`яніння. За результатами огляду він визнаний тверезим.

Захисник ОСОБА_5 надав суду завірену медичним директором закладу охорони здоров`я картку амбулаторного медичного огляду № 2695 проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння, а також відповідь Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП щодо неможливості надання копії відеозапису проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 21.10.2023 у КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР», оскільки строк збереження відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів є обмеженим у строк 30 діб.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Гладчука В. О., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758.

Зокрема, в пункті 2 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

У даному випадку працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному КУпАП та підзаконними актами порядку.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 21.10.2023, 09 год. 21 хв, в якому вказано, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло.

Протокол про адміністративне правопорушення ААД № 384386 відносно ОСОБА_1 складено 21.10.2023 року о 09 год. 45 хв.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що запізнюється на роботу, про що зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції роз`яснили йому, що на протязі двох годин він може пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності працівника поліції для спростування факту перебування його у стані сп`яніння.

У цей же день 21.10.2023 о 11:12 ОСОБА_1 самостійно звернувся в Комунальне некомерційне підприємство «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради де в присутності працівника поліції ОСОБА_2 пройшов медичний огляд за підозрою у вживанні алкоголю та наркотичних речовин.

Згідно висновку медичного огляду від 21.10.2023, довідки та карти амбулаторного огляду № 2695 від цього ж числа встановлено, що гр. ОСОБА_1 тверезий. Лабораторне дослідження алкотест 6820 - 0,00 %. Аналіз сечі на мультитест негат.

Дії ОСОБА_1 (доведений працівниками поліції порядок проходження огляду, добровільна згода поїхати до медичного закладу для проходження огляду, проходження огляду) в сукупності ставлять під сумнів доведеність його вини у тому, що він відмовився пройти медичний огляду для встановлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я та вказують на відсутність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не дав належної оцінки зібраним у справі доказам, а тому дійшов неправильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що факти, викладені в протоколі, зокрема, щодо вчинення правопорушення не підтверджуються жодними достовірними доказами, а відтак, протокол не може являтись доказом наявності у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гладчука Вадима Олександровича, подану від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко