Справа № 157/359/24
Провадження №3/157/331/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 2 групи,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 627278 від 19 лютого 2024 року зазначається, що ОСОБА_1 19 лютого 2024 року о 18 год, перебуваючи за місцем свого проживання, виражався по мобільному телефону нецензурною лайкою в сторону оператора лінії «102», на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, причину неявки не повідомив і заяву про відкладення розгляду справи не подав.

ОСОБА_1 , знаючи про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КпАП України, не інформував завчасно суд про своє бажання взяти участь у судовому засіданні, заяву про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 КпАП України особа, яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Cтаттею 273 КпАП України встановлено, що експерт призначається органом, у провадженні якого перебуває справа про адміністративне провадження, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи довідки до акта огляду МСЕК № 0090769 від 12.10.2011, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, зокрема захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, який складав протокол про адміністративне, що перебуває на обліку у лікаря-психіатра та має психічне захворювання, а саме шизофренію.

З копії консультаційного висновку спеціаліста, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду (МКХ-10) F-20 - шизофренія.

Однак, до матеріалів справи не додано доказів, що ОСОБА_1 на момент скоєння адміністративного правопорушення розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

За змістом ч. 1 ст. 52 КПК України щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права участь захисника є обов`язковою.

Проте, за наявності у матеріалах справи даних про психічне захворювання у ОСОБА_1 , поліцейським під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть обвинувачення, не було вжито заходів щодо забезпечення участі адвоката.

Наведені обставини свідчать про порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Статтею 173 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом вказаного правопорушення є громадський порядок - обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей з метою забезпечення громадського спокою, нормальних умов для праці та відпочинку людей, а також для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і спокій громадян, та прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається з доданого відеозапису, під час розмови з оператором лінії «102» особа, яка телефонувала, з`ясовувала питання щодо результату розгляду її скарги на дії працівників поліції про її побиття та, не отримавши відомостей щодо результату розгляду, а лише роз`яснення про встановленні законом строки розгляду звернення громадян, почала виражатися нецензурною лайкою.

Враховуючи такі обставини, доходжу висновку, що дії особи, яка спілкувалася з оператором лінії «102», були пов`язані з наданням їй відповіді на скаргу про її побиття, а тому в її діях відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив вчинення і направленість умислу на порушення громадського порядку, що є основними критеріями правопорушення, яке ставиться цій особі у вину.

За відсутності мотиву задоволення індивідуальних потреб самоствердження і умислу на порушення громадського порядку, саме по собі вживання нецензурних слів, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_1 , у ньому не зазначено відомостей про потерпілих осіб, та матеріали справи таких даних не містять.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення ОСОБА_1 зі скаргою до поліції на побиття його працівниками поліції, наявність такого звернення до поліції чи його відсутність, результат розгляду такого звернення.

З урахуванням вищезазначеного, доходжу висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, п. 1 ст. 247, ст. 280, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.В. Антонюк