Справа №490/261/24
Провадження № 33/812/179/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Демінської Олесі Іванівни у приміщенні цього суду 04 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в :

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

14 березня 2024 р. ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції з пропуском строку на її апеляційне оскарження та відсутнім клопотанням про його поновлення, у зв`язку з чим постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2024 р. вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

26 березня 2024 р. ОСОБА_1 повторно подав до суду апеляційну скаргу та одночасно - клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, скаржник, посилаючись на частини 1, 3, 5 ст. 115 КПК України, зазначив, що апеляційна скарга вперше була подана ним вчасно, а саме 14 березня 2024 р. з урахуванням десятиденного строку на її подачу, який почав свій відлік з наступного дня після винесення постанови, тобто з 05 березня 2024 р. Крім того зазначає, оскільки судом апеляційної інстанції його апеляційна скарга, подана ним 14 березня 2024 р., була йому повернути, він вимушений звернутися з апеляційною скаргою вдруге вже з пропуском строку на її подачу та просити про поновлення пропущенного строку.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи в межах доводів клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи, які містить клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків.

Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП, дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх прав та обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 04 березня 2024 р., тому останнім днем для її подачі, виходячи з вимог частини 2 статті 294 КУпАП, є саме 13 березня 2024 р. Однак, оскільки вперше ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 14 березня 2024 р., а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не подав, то постановою суду апеляційної інстанції від 21 березня 2024 р. її було повернуто особі, яка її подала. Вдруге з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 звернувся 26 березня 2024 р.

Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме - незначний термін пропуску строку на апеляційне оскарження при поданні апеляційної скарги вперше (один день) та з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17000 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна