МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 3/521/162/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого : АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

За протоколами про адміністративні правопорушення №192740, №192732 від 31.03.2023 року ОСОБА_2 31.03.2023 року, керуючи автомобілем марки NISSAN державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Іворова, 8, Ів.Богуна, 64 в м.Одесі на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння відмовився.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді вину в порушені ПДР не визнав, надавши письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні брав участь його захисник, який стверджував, що в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, а процедура складання адміністративних матеріалів є порушеною, наданий патрульними поліцейськими відеозапис спростовує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Матеріали адміністративної справи, однак, доказів на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення не містять, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини спростовуються відеозаписом, наданим патрульною поліцію.

Так, з наданого відеозапису вбачається, що спірний транспортний засіб свій рух не здійснював, водій автомобілем не керував, про що повідомив працівників патрульної поліції та зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інша особа, наявна на відео, яка знаходилась також в та біля транспортного засобу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опитаний працівниками поліції не був.

Відеозапис не є безперервним, частково відтворений з бодікамери поліцейських, частково з невідомого пристрою. Номери портативного відео реєстратора в адміністративних протоколах не зазначені.

Інших доказів адміністративна справа не містить.

При вирішенні справи суд враховує позицію Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16а, за якою суд дійшов висновку, що керування транспортним засобом є технічною дією водія з метою приведення транспортного засобу в просторі.

Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведена патрульною поліцією.

Вимоги Закону України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Наказу МВС від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ПКМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України №1376 від 6.11.2015 року працівниками патрульної поліції не дотримані.

При вирішенні справи суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Так, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлене узгоджується із статтею 62 Конституції України.

Враховуючи викладене, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю.

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП (протоколи ААД № 192740,192732) за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

26.03.24