Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
21.03.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю секретарки судових засідань Волощук В.І. та учасників судового розгляду : представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Котягін А. С.,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великосілки, Кам`янка-Бузького р-н, Львівської обл., мешканця України, АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 12.02.2008 виданий Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,
визнано винуватим у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 501 924,00 (п`ятсот одну тисячу дев`ятсот двадцять чотири) гривні 00 коп із конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI A4» Vin код НОМЕР_3 , 2018 року випуску, б/в.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар «легковий автомобіль марки «AUDI A4» Vin код НОМЕР_3 , 2018 року випуску, б/в», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містить неправдиві дані щодо відправника/продавця, одержувача/покупця та його вартості. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.1 ст. 483 МК України.
В апеляційній скарзі адвокат Котягін А.С.вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_5 зареєстровано у суді 05.09.2023, однак з матеріалів справи убачається, що порушення митних правил виявлено митним органом у строк, що перевищує передбачені ч. 1 ст. 467 МК України шість місяців. Так, у матеріалах справи міститься лист Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці від 02.02.2023, у якому вказано, що за результатами опрацювання відомостей, які заявлені у наданих 13 експортних документах, встановлено, що фактурна вартість товару, яка заявлена при експорті є суттєво вищою ніж заявлялась митному органу при імпорті. Тобто, з вищенаведеного убачається, що про порушення митних правил митному органу було відомо з 02.02.2023, однак справу зареєстровано у суді лише через 215 днів, тобто після спливу 6 місяців. Окремо апелянт звертає увагу на те, що про отримання відповіді з ФРН саме 21.02.2023 свідчить вхідний реєстраційний номер на примірнику відповіді на німецькій мові. Стверджує, що ОСОБА_1 був лише водієм, а не відправником чи одержувачем або декларантом автомобіля. Крім того, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ТзОВ «А-СТАТ» уповноважило ОСОБА_5 здійснити лише транспортування автомобіля. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Котягіна А. С., неявка яких, з огляду на приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи убачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи вищевказаним особам надіслано відповідно до вимог закону, а також те, що 05.03.2024 від адвоката Котягіна А. С. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши пояснення представника митного органу Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга адвоката Котягіна А. С. не підлягає задоволенню.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил. Так, вирішуючи питання про те, чи доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на незаконне переміщення товару - легкового автомобіля марки «AUDI A4» Vin код НОМЕР_3 , 2018 року випуску, б/в», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу Держмитслужби, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника/продавця, одержувача/покупця та його вартості, і чи слід на нього накладати адміністративне стягнення, апеляційний суд бере до уваги таке.
Відповідно до ст. 458 МК України, порушенням митних правил є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 489 МК України, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим із необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 495 МКУ доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення у вчиненні дій, спрямованих на незаконне переміщення через митний кордон України товару автомобіля марки «AUDI A4» Vin код НОМЕР_3 , 2018 року випуску, б/в з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містить неправдиві дані щодо відправника/продавця, одержувача/покупця та його вартості.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_6 , який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, що беззаперечно підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які досліджені та перевірені судом першої та апеляційної інстанції. Тому, з огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає безпідставними твердження адвоката Котягіна А. С. про те, що відносно ОСОБА_1 безпідставно складено протокол про порушення митних правил.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був лише водієм, а не відправником чи одержувачем або декларантом. Крім того, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується те, що ТзОВ «А-СТАТ» уповноважило ОСОБА_5 здійснити лише транспортування автомобіля, тому він не є та не може бути суб`єктом вказаного порушення. Апеляційний суд визнає ці твердження безпідставними з огляду на таке.
Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Суб`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України є особа, яка безпосередньо вчинила дії, які складають об`єктивну сторону вказаної правової норми.
Крім того, з наявної у матеріалах справи довіреності, засвідченої нотаріально (а. с. 37), убачається, що директор ТОВ «А- СТАТ» (далі - Товариство) ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_1 здійснити транспортування по території України та доставити до місця призначення транспортний засіб марки «AUDI A4» Vin код НОМЕР_3 . Для виконання представницьких функцій ОСОБА_1 надаються такі повноваження: представляти інтереси Товариства у дорожній поліції, страхових компаніях, бути представником Товариства з питань проходження митного контролю, подання, оформлення та отримання на ім`я Товариства всіх необхідних довідок та документів тощо. Тобто, вищевказане є підставою для висновку про те, що уповноважена особа митного органу обґрунтовано склала протокол про порушення митних правил саме на ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 зареєстровано у суді 05.09.2023, однак з матеріалів справи убачається, що порушення митних правил виявлено митним органом у строк, що перевищує передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, тобто після спливу 6 місяців, - апеляційний суд визнає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного митного законодавства.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що строки накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил регулюються положеннями ст. 467 МК України, відповідно до якої, із врахуванням змін, внесених відповідно до Закону України від 08.11.2018 №2612-УІІІ «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, не мотивував належним чином свої висновки про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, - апеляційний суд відхиляє з огляду на вищезазначене, при цьому ці доводи суд апеляційної інстанції розцінює як намагання ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності за скоєне діяння.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції, взявши до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дав належну оцінку наявним доказам, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції частини першої статті 483 МК України, а тому накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає, передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги з наданням доказів в їх підтвердження.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Котягін А. С., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН