КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1154/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29березня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мамирбаєва Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 12січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 12січня 2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Мамирбаєв Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суддя місцевого суду помилково відкинув докази сторони захисту, які вказують на наявність в діях працівників поліції ознак провокації.

За доводами апелянта, в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери інспектора роти №2 взводу №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Сича О., з якого вбачається, що останній зняв свою нагрудну камеру та поставив її на бордюр біляколеса вантажного автомобіля «RENAULT». В подальшому водій даного автомобіля на прохання працівників поліції дальнім світлом фар «блимнув» водію автомобіля «ВАЗ3211540»д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а тому останній був вимушений зрушити з місця та змінити місце стоянки на АЗС «WOG». При цьому з відеореєстратора автомобіля поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не порушувавПравил дорожнього руху. В подальшому поліцейські підходять до автомобіля ОСОБА_1 , та не повідомивши причину зупинки транспортного засобу, безпідставно починають перевірку його документів. В результаті цього у ОСОБА_1 виник сумнів щодо законності дій інспекторів поліції, про що він зазначив у своїх письмових поясненнях від 08.11.2023 року.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мамирбаєва Є.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 08.11.2023 року о 03 год. 25 хв. по вул. Київський Шлях, 1/1, в м. БориспільКиївська області керував автомобілем «ВАЗ211540», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, даними відеозапису, який здійснювався працівниками поліції, направленням водія на огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння, даними письмових пояснень ОСОБА_1 від 08.11.2023 року, довідки про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 09.11.2023 року, довідки про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 09.11.2023 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як пояснив ОСОБА_1 , він є тимчасово переміщеною особою та 08.11.2023 року повертався з міста Запоріжжя до міста Києва автомобілем «ВАЗ211540», д.н.з. НОМЕР_1 . Оскільки він до початку комендантської години не встигав доїхати до міста Києва, вирішив на ніч зупинитися на АЗС «WOG» в м. Бориспіль Київська області. Коли він відпочивав в автомобілі на території АЗС, водій транспортного засобу «RENAULT», який стояв позаду нього, завів авто та дальнім світлом фар «блимнув» йому. Він завів свій автомобіль та зрушив з місця, аби надати дорогу автомобілю «RENAULT». Після того, як він зрушив з місця, його одразу зупинили працівники поліції та розпочали перевірку документів. В ході спілкування поліцейські висунули йому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він не керував автомобілем, а в діях працівників поліції вбачав те, що його таким чином навмисно спровокували розпочати рух для зміни місця стоянки, він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, за що працівниками поліції відносно нього було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що дії працівників поліції містять ознаки провокації, оскільки після цього від працівників АЗС чув, що працівники поліції попросили водія автомобіля «RENAULT» посигналити йому, щоб він розпочав рух.

В суді апеляційної інстанції 16.02.2024 року за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника був допитаний свідок ОСОБА_4 , який повідомив, що він є працівником АЗС «WOG». 08.11.2023 року ОСОБА_1 зупинився своїм автомобілем «ВАЗ211540» на АЗС, аби перепочити на ніч, а також через те, що була комендантська година. Також свідок повідомив, що він чув, як водій транспортного засобу «RENAULT» говорив іншому водієві, що він на прохання працівників поліції посвітив фарами водію «ВАЗ211540», який стояв попереду, щоб змусити його розпочати рух.

Також в суді апеляційної інстанції був допитаний інспектор роти №2 взводу №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Сич О., який підтвердив зазначені ним у протоколі про адміністративне правопорушення відомості. Разом з цим повідомив, що він не пам`ятає всіх обставин справи, оскільки пройшов певний час. Також свідок не зміг відповісти, хто саме з працівників поліції та з якою метою ставив на бордюрний камінь нагрудну камеру позаду автомобіля «RENAULT». Ознак провокації як в своїх діях, так і колег, які зупиняли ОСОБА_1 , не вбачає. Оскільки ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, відносно нього було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч наданим поліцейським Сичем О. поясненням в суді апеляційної інстанції, із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейський знімає свою нагрудну камеру та кладе її на бордюр так, щоб було видно транспортний засіб «RENAULT», а також «ВАЗ211540», який стояв попереду. Одразу після цього водій транспортного засобу «RENAULT» завів авто та дальнім світлом фар «блимнув» водію автомобіля «ВАЗ211540», який стояв попереду, після чого останній зрушив з місця, аби надати дорогу транспортному засобу «RENAULT». При цьому, автомобіль «RENAULT» продовжив стояти на місці, не від`їжджаючи. Після того, як водій ОСОБА_1 зрушив з місця, його одразу зупинили працівники поліції та розпочали перевірку документів. В ході спілкування поліцейські висунули водію ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, працівниками поліції відносно нього було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Положеннями 9 Конституції України визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

ЄСПЛ в своїх рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші констатував, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. ЄСПЛ виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.

ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року).

Із правових позицій цього суду вбачається, що провокація вчинення злочину наявна, якщо:

- були активні дії правоохоронних органів;

- з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину;

- злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про наявність в діях працівників поліції ознаки провокації, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції, з боку працівників поліції мало місце спонукання ОСОБА_1 , який в нічний час відпочивав в автомобілі на території АЗС «WOG», до керування ним транспортним засобом, на що вказують дані з нагрудної камери поліцейського, яка була поміщена на бордюрний камінь так, щоб було видно транспортний засіб «RENAULT», а також «ВАЗ 211540», який стояв попереду.Одразу після цього водій транспортного засобу «RENAULT» завів своє авто та дальнім світлом фар «блимнув» водію автомобіля «ВАЗ 211540», який стояв попереду, після чого останній зрушив з місця, аби надати дорогу транспортному засобу «RENAULT». Після того, як водій ОСОБА_1 зрушив з місця, його одразу зупинили працівники поліції.

На підтвердження ознак провокації з боку працівників поліції свідчать і пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що він чув, як водій транспортного засобу «RENAULT» говорив іншому водієві, що він на прохання працівників поліції посвітив фарами водію «ВАЗ 211540», який стояв попереду, щоб змусити його розпочати рух. При цьому, як вбачається із дослідженого судом відеозапису з камер спостереження, встановлених на АЗС «WOG», автомобіль «RENAULT» після того, як посигналив фарами водію «ВАЗ 211540», залишився стояти на місці, не від`їжджаючи.

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного й необґрунтованого судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки в діях працівників поліції наявні ознаки провокації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, наявні в матеріалах справи докази, якими підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі, є недопустимими.

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не ґрунтується на вимогах закону.

За наведених вище обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав апеляційна скарга захисника Мамирбаєва Є.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мамирбаєва Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 12січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз