Справа №591/9734/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/396/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Устименка Д.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Устименка Д.І. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст..ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст..ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 21 жовтня 2023 року о 21 год. 32 хв., в м. Суми по вул. І.Сірка, 17/1, керуючи автомобілем Nissan LEAF, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, безпечного бокового інтервалу та дистанції, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2 та транспортний засіб Nissan Pathfinder, номерний знак НОМЕР_3 , після чого залишив місце пригоди, в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому, на місці ДТП встановлено, що ОСОБА_1 керував наведеним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів), на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних засобів відеозапису за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.59% проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.п. 2.3., 2.5, 2.10.а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом з захисником адвокатом Устименко Д.І. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2023 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказували, що при розгляді даної справи не були дотримані вимоги КУпАП, постанова винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, в порушення законності та верховенства права, зазначене в постанові не відповідає фактичним обставинам справи, суд не надав належної оцінки доказам по справі.

Зазначали апелянти про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.254-256 КУпАП, зокрема копії даного протоколу ОСОБА_1 ніхто з поліцейських так і не вручив на місці зупинки транспортного засобу.

Вказували, що безпосередньо при складені протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були допущені грубі порушення вимог стст.251, 252, 268, 130 ч.1, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Наголошували, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу адміністративного правопорушення, тобто особою, яка керує транспортним засобом. В матеріалах справи не має відео доказів цього факту, а є лише пояснення громадянина ОСОБА_2 , які не відомо ким були відібрані, адже фіксувались не власноруч, а бланк пояснення не заповнений працівником поліції який відбирав пояснення.

Крім цього, з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 0 21:59 продуває газоаналізатор, показник освідування 000 проміле, а вказана роздруківка в матеріалах справи відсутня.

Зазначали, що після процедури освідування порушуючи встановлені інструкції поліцейський пропонує продути газоаналізатор Жерновому другий раз. Перед повторним проходженням огляду поліцейський не надав запечатану трубку для газоаналізатора, а надав прибор вже з встановленою трубкою.

Звертали увагу на те, що повторна процедура огляду згідно відеозапису відбулась о 22:02 годині, а в роздруківці зазначений час 22:01, тобто даний чек не відповідає часу процедури, отже його походження та приналежність невідомі, тому даний доказ є явно недопустимим.

Вказували, що ОСОБА_1 жодного разу не сказав працівникам поліції, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції про це не запитували, ОСОБА_1 жодного разу не сказав, що відмовляється від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тому на думку сторони захисту дії ОСОБА_1 потрібно кваліфікувати за п.2.9 а ПДР України: керування в стані алкогольного сп`яніння, а не за п.2.5 ПДР України відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначали, що газоаналізатор за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 не є спеціальним технічним засобом, так як фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихаємих парах етанолу в повітрі. Прилад марки «Drager Alcotest 6810» не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Вважали, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, порушено принцип законності та верховенства права, позиція суду не узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, а також рішеннями Конституційного суду України, звинувачення не може ґрунтуватися лише на словах особи, яку притягують до відповідальності.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Устименка Д.І., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 264343, складеним відносно ОСОБА_1 від 21 жовтня 2023 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 жовтня 2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 619380, складеним відносно ОСОБА_1 від 21 жовтня 2023 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 27);

- схемою місця ДТП, яка засвідчена підписами водіїв, де визначені місця розташувань транспортних засобів, із зазначенням відповідних вимірів і місця зіткнення. (а.с. 30);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 31), який був очевидцем згаданої ДТП, коли ОСОБА_1 пошкодив інший транспорт та намагався зникнути з місця події, але його заблокував свідок своїм автомобілем та викликав поліцію, оскільки ОСОБА_1 мав очевидні ознаки сп`яніння (пояснення узгоджуються з відеозаписом);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 32);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 619379, складеним відносно ОСОБА_1 від 21жовтня 2023 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 47);

- висновком приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.59% проміле (а.с. 50);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 51);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 52);

- довідкою відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 24 жовтня 2023 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 від 10 грудня 1985 року (а.с. 57);

- відеозаписом, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_2 вказав на ОСОБА_1 , як на особу, що скоїла ДТП та намагалась залишити місце події, наявність у ОСОБА_1 очевидних та беззаперечних ознак сп`яніння (мовлення, неадекватна поведінка, висловлення, нестійка та хитка хода). При цьому, на відеозаписі зафіксований процес проведення огляду водія на стан сп`яніння приладом «Драгер», чітка та зрозуміла пропозиція зі сторони правоохоронців пройти огляд у разі незгоди з результатом, на що ОСОБА_1 не висловлено ані згоди з результатом, ані бажання прослідувати в медзаклад, що цілком вірно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду при наявності результату приладу, на який не було отримано згоду.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.п. 2.3, 2.5, 2.10.а, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянтів про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.254-256 КУпАП, зокрема копії даного протоколу ОСОБА_1 ніхто з поліцейських так і не вручив на місці зупинки транспортного засобу, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, в якому мається підпис ОСОБА_1 про вручення копії протоколу.

Твердження апелянтів про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу адміністративного правопорушення, тобто особою, яка керує транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_2 вказав на ОСОБА_1 , як на особу, що скоїла ДТП та намагалась залишити місце події.

Щодо доводів апелянтів про те, що з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 0 21:59 продуває газоаналізатор, показник освідування 000 проміле, а вказана роздруківка в матеріалах справи відсутня, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки з відеозапису вбачається, що після того, як ОСОБА_1 продув прилад, він виключився, не показавши ніякого результату, після чого поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 продути прилад повторно.

Доводи апелянтів про те, що повторна процедура огляду згідно відеозапису відбулась о 22:02 годині, а в роздруківці зазначений час 22:01, тобто даний чек не відповідає часу процедури, отже його походження та приналежність невідомі, тому даний доказ є явно недопустимим, апеляційний суд обґрунтованими вважати не може, оскільки вказані неточності на думку суду не є суттєвим, година вказана правильно, відхилення по хвилинам, враховуючи, що фактичні обставини, які характеризують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, не дає підстав для визнання роздруківки недопустимим доказом.

Твердження апелянтів про те, що ОСОБА_1 жодного разу не сказав працівникам поліції, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції про це не запитували, ОСОБА_1 жодного разу не сказав, що відмовляється від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тому на думку сторони захисту дії ОСОБА_1 потрібно кваліфікувати за п.2.9 а ПДР України: керування в стані алкогольного сп`яніння, а не за п.2.5 ПДР України відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що на запитання поліцейського про те, чи згоден ОСОБА_1 з результатами огляду, він на протязі тривалого часу не відповідає, що було правильно розцінено поліцейськими як відмова, а на пропозицію проїхати в мед заклад ОСОБА_1 відповідає «напевно не буду».

Щодо доводів апелянтів про те, що газоаналізатор за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 не є спеціальним технічним засобом, так як фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихаємих парах етанолу в повітрі, прилад марки «Drager Alcotest 6810» не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, то апеляційний суд визнає їх безпідставними, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включений до вказаного переліку.

Так, Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Ч.1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Отже, вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Крім того, відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України N 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager N 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, оскільки газоаналізатор Drager "Alcotest 6810" був введений у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію N 7261/2007 від 10.02.2010, його використання після закінчення дії означеного апелянтом строку (10.02.2015) є можливим за умов дотримання умов експлуатації та технічного обслуговування.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст..ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Устименка Д.І. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.