ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/571/24 Справа № 192/2503/23 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мульченка Є.В. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Мульченка Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 11 грудня 2023 року приблизно об 11.45 год. на 440 км автодороги Н-08 блокпост Солонянський керував т/з ИЖ-2717, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, порушення мови, порушення рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що працівником поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Зазначає, що ОСОБА_1 заперечував факт вживання наркотичних засобів. Вказує, що відеозапис здійснено після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що причиною відмови ОСОБА_1 від огляду послугувало те, що його транспортний засіб мав стояти на штраф майданчику увесь час, що був необхіден для складання висновку про стан сп`яніння, тобто 10 днів. Звертає увагу, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у медичному закладі, результат огляду сп`яніння не виявлено.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходженняогляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходженняогляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №891319; відеозаписом з боді камери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема, рапортом поліцейського та копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №891319, відповідно до якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за порушення вимог ПДР України, а саме порушення знаку Проїзд без зупинки заборонено.

Посилання захисника на те, що відеозапис здійснено після складання протоколу про адміністративне правопорушення, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Крім того, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення будь-яких зауважень чи заперечень не мав.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що причиною відмови ОСОБА_1 від огляду послугувало те, що його транспортний засіб мав стояти на штраф майданчику увесь час, що був необхіден для складання висновку про стан сп`яніння, тобто 10 днів, оскільки в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Також апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що ані положення п. 2.5 ПДР України, ані вимоги КУпАП не передбачають поважні причини відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Той факт, що в подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, результат огляду сп`яніння не виявлено, має місце, проте не є підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на те, що ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та в присутності поліцейського.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мульченка Є.В. залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот