ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7121/23 Головуючий суддя І інстанції Осадчий О. В.
Провадження № 33/818/151/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою встановлено, що водій ОСОБА_1 15.07.2023 о 00:10 год. у м. Харків, пр. Тракторобудівників, 67, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з`ясовані усіх обставин, які підлягають з`ясуванню та не надана їм належна оцінка. Зокрема, судом першої інстанції не встановлені докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, не враховано те, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловлюючи бажання проведення такого огляду на місці зупинки його транспортного засобу.

У зв`язку з чим, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того апелянт просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції він участі не приймав, копію постанови не отримав та є дійсним військовослужбовцем, який задіяний у наданні відсічі збройній агресії російської федерації проти України, а тому не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відомостями матеріалів справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання, призначене на 20.03.2024 року ОСОБА_1 для розгляду його апеляційної скарги не прибув. Про дату судового засідання був повідомлений засобами телефонного зв`язку. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив про іншу адресу для листування, а також те, що у зв`язку із перебуванням його на військовій службі та безпосередній участі у наданні відсічі збройній агресії російської федерації проти України за зазначеною адресою кореспонденція також може не отримуватися. Номер військової частини для надсилання кореспонденції апелянт також не повідомив.

У зв`язку з чим, відповідно до телефонного повідомлення та доповідній секретаря судового засідання ОСОБА_2 . ОСОБА_1 про дату судового засідання було повідомлено 18.03.2024 року та вдруге роз`яснено, що реалізувати свої права у розгляді його апеляційної скарги він може шляхом надання на адресу суду письмових пояснень, а також прийняти безпосередню участь у судовому засіданні з розгляду його апеляційної скарги як безпосередньо, прибувши до Харківського апеляційного суду так і шляхом відеоконференції з власних засобів або прибувши до найбільш тереторіально наближеного до нього суду загальної юрисдикції.

Разом з цим належить зазначити, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення вже неодноразово переносився, зокрема і у зв`язку з його телефонним повідомленням. Також, жодних заяв щодо відкладення розгляду апеляційної скарги, призначеного на 20.03.2024 року ОСОБА_1 подано не було.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції зробив всі можливі дії щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату та час розгляду її апеляційної скарги, а повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду його апеляційної скарги засобами телефонного та електронного зв`язку за таких умов слід вважати прийнятними.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить розглядати в межах її доводів та відомостей, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.5, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №033304 від 15.07.2023року, в якому зазначено факт керування 15.07.2023 о 00:10 год. ОСОБА_1 у м. Харків, пр. Тракторобудівників, 67, транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №033304 від 15.07.2023 року, ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «власний підпис». Будь-яких заперечень, інших пояснень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив (а.с.1);

- відомостями довідки, згідно якої ОСОБА_1 отримав водійське посвідчення НОМЕР_2 від 04.07.2006 року (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за позначеннями в графі «результати огляду на стан сп`яніння не проводився»;

- відомостями рапорту інспектора Коца С. згідно яких під час патрулювання Салтівського району м. Харкова 15.07.2023 року було зупинено авто Mitsubishi Lancer», д. н. з. НОМЕР_1 за порушення комендантської години. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Водія було відсторонено від керування, а транспортний засіб було залишено на місці зупинки без порушень ПДР.(а.с. 8).

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих УПП в Харківській області (додаток до протоколу ААД№033304 від 15.07.2023 а.с. 3;

На відеозаписі процедуру оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Так з відомостей відеозапису вбачається, що під час дії комендантської години в м. Харків при здійсненні своїх обов`язків працівниками поліції було зупинено водія ОСОБА_1 ході бесіди працівниками поліції у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я. Водій погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак, прибувши до КНП ХОР ОНД від проходження такого огляду відмовився. ОСОБА_1 було попереджено, що в такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративну відповідальність та роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Про порушення своїх прав працівниками поліції водій жодним чином не зазначив, про упередженість працівників поліції відносно нього не повідомляв.

Крім того, відомостями відеозапису підтверджується факт визнання ОСОБА_1 керування ним транспортним засобом. Так, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 запитує працівників поліції: «Ви ж мене зупинили. Для чого?».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте, ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів апелянта в цій частині.

Таким чином, саме відмова від проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП настає в цьому випадку, саме за відмову водія від проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місті зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє законне підтвердження у відомостях, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2).

Твердження сторони захисту про те, що апелянт від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а хотів пройти такий огляд на місці зупинки його транспортного засобу є необґрунтованим та суб`єктивним.

Приписами статей 130 та 266 КУпАП в їх нерозривному взаємозв`язку встановлено, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого із запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням порядку його проведення.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А тому, у працівників поліції виникають законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку встановленому законом.

З відеозапису вбачається, що водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я, однак перед проходженням такого огляду в закладі охорони відмовився в приміщенні КНП ХОР ОНД. Зауважень щодо намірів або можливості пройти огляд в іншому порядку, встановленому законом, ОСОБА_1 не висловлював. Після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водію було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, маючи посвідчення водія, ОСОБА_1 знає і має дотримуватись Правил дорожнього руху. Відомостей щодо незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з діями працівників поліції щодо порушення порядку його огляду матеріали справи не містять. А тому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є умисною та підтверджується відомостями відеозапису, доданого до протоколу.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков