Провадження №: 3/336/55/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , на посаді головного сержанта, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участі представника ОСОБА_1 адвоката Рощина В.С.,

встановила:

29.09.2023 о 21.00 годині в м. Запоріжжя на а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Марганець на 59,3 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

06.11.2023 та 10.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Рощина В.С. про закриття провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Рощин В.С. підтримав клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вмотивованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у порушенні вимог п.2.5 ПДР, а відтак і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №179632 від 29.09.2023, в якому встановлено та вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, зауважень водія в протоколі немає;

- направленням водія з метою виявлення стану сп`яніння від 29.09.2023;

- актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей та поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно акту водій від огляду відмовився, підпис водія ОСОБА_1 наявний, зауваження відсутні;

- даними рапорту поліцейського СРПП ВП №4 Пологівського РВП старшого сержанта поліції Олександра Виблова від 29.09.2023, відповідно до якого перебуваючи на чергуванні на блокпосту З-05 в с.Преображенка автодороги Н-08 (Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь), було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, порушення координації рухів;

- даними рапорту помічника чергового ЧЧ ВП №4 Пологівського РВП ГУНП В Запорізькій області старшого сержанта поліції Дениса Нестерцова, відповідно до якого перебуваючи на чергуванні на блокпосту З-05 в с.Преображенка автодороги Н-08 (Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь), був зупинений автомобіль «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, порушення координації рухів;

- даними рапортів інспектора ДП Пологівського РВП п/п-к поліції Олександра Уманського від 30.09.2023 та оперуповноваженого СКП ВР №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Сергія Скляра, з викладеними вище аналогічними обставинами подій;

- відеозаписом правопорушення, який був досліджений суддею та з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110267», номерний знак НОМЕР_3 та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На 1 відео працівник поліції зачитує права водію ОСОБА_1 , зазначає ознаки алкогольного сп`яніння. Повідомляє водія, що відносно нього буде складено постанову за ч.3 ст. 126 КУпАП. На 10хв. 56сек. водій зазначає, що він просто їхав. З відео суддею встановлено, що у водія вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Окрім того, згідно відеозапису, водій на адресу працівників поліції виражався нецензурною лексикою. На 2 відео вбачається, що працівником поліції запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager», на що останній відмовився. Його відмова зафіксована на 57 секунді відеозапису (2 відео). Суд підкреслює, що протягом всього часу спілкування водія з працівниками поліції, водій жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом. Окрім того, на водія Олійника також було складено протокол за ч.2 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є перебування особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу від 29.09.2023 не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані та запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився.

Матеріали справи не містять розбіжностей та в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому, суд приходить до переконання, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_4 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Отже, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Щодо доводів адвоката стосовно того, що на відео не зафіксований факт керування воднем ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд зазначає, що протягом усього часу спілкування з працівниками поліції останній жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом. Окрім того, на 2 відео суддею встановленою, що водій на 10хв. 56 сек. повідомляє працівників поліції, що він просто їхав.

Також суд наголошує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять копію постанови складеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП від 29.09.2023, що говорить про те, що останній керував транспортним засобом.

Відомостей щодо скасування вказаної постанови суду надано не було.

Щодо доводів адвоката на той факт, що відеозапис не містить повного та безперервного перебігу подій, то суд зазначає, що працівниками поліції долучено до матеріалів справи 3 відеозапису подій з яких об`єктивно суддею встановлено, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.Зазначені відеозаписи у сукупності з іншими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України. Тому, дані відеозаписи, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, є допустимими і належними доказами.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_5 , що в даному випадку працівники поліції не були уповноваженими особами, які могли складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а належним суб`єктом складання вказаного протоколу були посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних силах України, які і склали протокол за ч.3 ст. 172-20 КУпАП від 01.10.2023 за №556-23/3, виходячи з наступного.

Так, згідно вище вказаного протоколу ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, а не за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, відповідно, відсутнє порушення ст. 61 Конституції України.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи вище викладене, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення мети ст.23 КУпАП, зокрема виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись статтями 23, 33, 34, 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.