Справа № 282/456/24
Провадження № 3/282/267/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 р.

смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого вчителем Старочорторийського ліцею,-

за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2024 року на адресу Любарського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №920760 вбачається, що 14 березня 2024 року близько 12 год. 00 хв. в с.Стара Чортория по вул.Анатолія Коваля Житомирського району гр. ОСОБА_1 вчинив булінг (цькування) психологічного та фізичного характеру із систематичністю відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , якому була заподіяна психологічна травма, а саме: небажання відвідувати ліцей, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що є вчителем Старочорторийського ліцею. Під час проведення чергового занняття учень ліцею ОСОБА_2 намагався зірвати освітній процес, ходив по приміщені класу, розмовляв, та ОСОБА_1 неодноразово робив йому зауваження. Після чергового зауваження, ОСОБА_1 вказав, що не витримав та завдав удару по потилиці ОСОБА_2 , про що він дуже жалкує. Разом з тим вказав, що не збирався принижувати ОСОБА_2 , лише намагався таким чином спонукати ОСОБА_2 до належної поведінки у класі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення, а саме ст.245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Зазначена справа не оформлена таким чином, щоб були виконані зазначені вимоги закону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-4 КУпАП, що передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі). Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, виражається у формі психологічного, фізичного, економічного, сексуального насильства, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій; наслідки у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (яка могла бути чи була заподіяна); причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єкт адміністративного правопорушення може бути як загальний, так і спеціальний (булінг стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи може бути вчинено будь-якою особою (загальний суб`єкт), а стосовно «інших учасників освітнього процесу» - лише малолітньою або неповнолітньою особою (спеціальний суб`єкт)).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається у формі прямого умислу. Кривдник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його шкідливі наслідки та бажає настання цих наслідків.

Відповідно до п.3-1 ч.1ст.1 Закону України «Про освіту» від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII булінг (цькування) діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №583/3295/19 зазначено, що словосполучення систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства описує діяння. Закінченим правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Тобто, систематичність як ознаку насильства можна визначити як вчинення трьох або більше діянь, які пов`язані однаковими або подібними об`єктами, вчиняються в межах однієї й тієї самої форми вини та спрямовані на досягнення загального результату.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №920760 від 18 березня 2024 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме протиправні дії психологічного та фізичного характеру були вчинені ОСОБА_1 по відношенню до потерпілого ОСОБА_2 з конкретизацією кожного випадку та часу його вчинення.

До матеріалів протоколу додано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.03.2024, в якому ОСОБА_3 вказала, що протягом тривалого часу вчитель алгебри і геометрії вчиняє булінг відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме: 29.02.2024 та 13.03.2024 вчинив булінг відносно її сина ОСОБА_2 .

Разом з тим, заявницею не зазначено, які саме протиправні дії психологічного та фізичного характеру були вчинені ОСОБА_1 відносно її дітей. Не містять таких відомостей і інші матеріали справи.

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, є саме: вчинення насильства у будь-якій формі його прояву та наслідок його застосування, який виражається у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, або можливого його заподіяння, яке могло настати та не настало незалежно від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про негативні наслідки, протиправних дій ОСОБА_1 у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого за кожним конкретним епізодом насильницьких дій, які в сукупності підпадали б під ознаки булінгу.

Крім того, до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів основної складової ознаки булінгу (цькування) - систематичність.

Разом з тим, до матеріалів не долучено доказів вчинення ОСОБА_1 систематичних дій (три і більше) по відношення до ОСОБА_2 .

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22 грудня 2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин та зібраних у справі доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, зокрема відсутня систематичність, як ознака булінгу, а також наслідки у вигляді заподіяння чи можливості заподіяння шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого та відповідно не встановлений причинний зв`язок між конкретними діяннями та наслідками.

Також, судом не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 діяв умисно, з метою заподіяння психологічної чи психічної шкоди неповнолітньому ОСОБА_2 , його приниження, підпорядкування своїм інтересам чи спричинення соціальної ізоляції останнього з мотивів особистої неприязні до неповнолітнього чи бажання самоутвердитися, тощо.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-4 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 257, 278, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Носач