Справа № 167/321/24
Номер провадження 3/167/246/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в :

24 березня 2023 року о 00:33 на вул. Луговій у с. Немир Луцького району Волинської області ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), керував електроскутером марки «Maxxter Neos III» і, на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд щодо визначення стану сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Для розгляду справи ОСОБА_1 і його законний представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчать відомості зазначені у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис із місця події) не з`явилися, причин неявки не повідомляли.

До суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 - адвоката

Наумчука І.П. про розгляд справи у його та ОСОБА_1 відсутності. У цьому ж клопотанні значиться про те, що останній свою вину у вчиненому визнає, підтверджує фактичні обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, і щиро розкаюється у вчиненому.

За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, зазначена норма не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У Правилах дорожнього руху чітко визначено поняття транспортного засобу пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює

50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від

15 березня 2023 (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22), використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша схожа техніка у розумінні ст. 130 КУпАП є транспортними засобами.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість також доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 060248, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копіями рапортів поліцейського від 24 березня 2024 року, відеозаписом із місця події.

Отже, суддя дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, зокрема й передбаченого ст. 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Тому, приймаючи до уваги характер вчиненого діяння, зважаючи на ступінь суспільної шкідливості проступку, слід піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, як це передбачено абзацом 2 ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо інших осіб (не водіїв), оскільки згідно із довідкою Відділу поліцейської діяльності № 1

(м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області

від 25 березня 2024 року посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося.

Крім того, на підставі ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору в дохід держави.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Суддя: В.Б. Требик