ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/118/24 Справа № 711/8119/23 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.01.2024 р., якою ОСОБА_1 ,

яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сло-

в`янськ Донецької обл., громадянку

України, має на утриманні неповно-

літню дитину та дитину з інвалідністю

до 18 років, не працює, зареєстрована

АДРЕСА_1 До-

нецької обл., проживає

АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та неї накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 3.11.2023 р. о 18:48 год. в м. Черкаси на перехресті вул. В. Чорновола та вул. Гоголя водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan X-Trail р/номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та допустила зіткнення із автомобілем Chevrolet Aveo р/номер НОМЕР_2 , чим скоїла адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись с рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в зв`язку зі спливом строку притягнення до адмінвідповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд при розгляду справи про адмінправопорушення не дав оцінки діям водія Chevrolet Aveo р/номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , не взято до уваги те, що ним порушено п. 12.3 ПДР України. Не було встановлено причини невжиття таких заходів, що може свідчити про порушення ним також п. 12.4 ПДР України, крім того зазначеного водія не було перевірено на стан сп`яніння. Судом зазначено, що її вина у вчиненні адмінправопорушення підтверджується матеріалами справи, але якими апелянт не розуміє. Вважає що у справі не доведено вчинення нею адмінправопорушення. Зазначення судом про те, що вона повторно не з`явилася до суду і про причини неявки суду не повідомила, але про день, час і місце розгляду справи вона повідомлена належним чином, є хибними та не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Вважає, що судом справу розглянуто з порушенням вимог ст. 245 КУпАП, а саме не проаналізовані наявні у справі докази, а висновок про доведеність її вини в порушенні п. 16.11 ПДР України є необґрунтованими. В матеріалах справи відсутні дані про належне її повідомлення про розгляд справи про адмінправопорушення, крім того за два дні до судового засідання вона направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Зазначає, що згідно протоколу про адмінправопорушення дата вчинення адмінправопорушення 3.11.2023 р., правопорушення не є триваючим, на час розгляду апеляційної скарги минули строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження по справі без встановлення вини особи. Поєднання закриття провадження по справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адмінправопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд. Просить з метою відновлення порушених її прав, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у ст. 55 Конституції України.

Справа про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 , разом з апеляційною скаргою правопорушниці, надійшла до суду апеляційної інстанції 7.02.2024 р., розгляд апеляційної скарги було призначено на 21.02.2024 р. на 10:00 год.

20.02.2024 р. ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому просила перенести розгляд справи на іншу дату в зв`язку з хворобою, яке судом було задоволене (а. пр. 82) та розгляд справи перенесено на 11.03.2024 р. на 15:00 год. В зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, розгляд повторно справи перенесено на 25.03.2024 р. на 12:00 год., про що ОСОБА_1 також була повідомлена належним чином.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином, завчасно була повідомлена про час та місце судового розгляду, мала можливість спланувати розклад роботи та прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виявила належної зацікавленості у розгляді її апеляційної скарги, протягом тривалого часу не з`являлася в судове засідання апеляційного суду, що свідчить про зловживання учасником справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1724, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ст. 124 КУпАП до нього не входить.

В зв`язку з тим, що правопорушниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату і час судового засідання була повідомлена належним чином, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушниці.

Вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду є доведеною.

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до знаку 2.1 ПДР України - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

На підставі викладеного, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що саме недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б), 16.11 та знаку 2.1 ПДР України призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ААД № 625504 від 3.11.2023 р.; схемою місця ДТП від 3.11.2023 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Згідно вимог ст. ст. 23 та 33 КУпАП, при визначенні міри стягнення суд має враховувати як характер вчиненого правопорушення та його наслідки, так і обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про особу притягнутого, ступінь його вини та інші пом`якшуючі обставини.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції, у відповідності до ст. ст. 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував вид порушення ПДР України, яке нею скоєне, ступінь її вини, майновий стан та призначив стягнення в межах санкції статті, тому підстави для зміни чи скасування постанови суду в цій частині відсутні.

Адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за своїм змістом характеризується підвищеною суспільною небезпекою, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів, ОСОБА_1 допустила грубе порушення ПДР України, внаслідок чого відбулося ДТП, в результаті якого були пошкоджені транспортні засоби, тому суд наклав стягнення межах санкції статті у виді штрафу, з урахуванням вимог ст. 23 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адмінстягнення в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття апеляційним судом провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду апеляційної скарги минули строки накладення адмінстягнення та щодо необхідності застосування ст. 38 КУпАП та про закриття провадження у справі апеляційним судом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП слід зауважити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адмінправопорушення 3.11.2023 р.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено 23.01.2024 р., тобто в межах строку трьохмісячного, визначеного ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Наведена норма передбачає, що закінчення строку, в межах якого на особу може бути накладено адмінстягнення, визначається днем накладення такого стягнення, а не днем набрання постановою суду першої інстанції про накладення адмінстягнення законної сили.

Під час апеляційного перегляду апеляційним судом встановлена відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суддя районного суду вірно застосувала норми матеріального права, без порушення норм процесуального права.

Аналіз законодавства про адмінправопорушення дозволяє зробити висновок, що у разі встановлення апеляційним судом законності постанови суду першої інстанції про накладення адмінстягнення на особу, то закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП, на час розгляду справи в апеляційному суді, не є підставою для скасування такої постанови та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу скасування оскаржуваної постанови порушення права на захист є неспроможними, плутанина з відправленням поштою клопотання про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в судовому засіданні жодним чином не вплинула на законність прийнятого судом рішення та вчасність подання апеляційної скарги, тобто без пропуску строку на оскарження.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про можливе порушення іншим водієм ПДР України, що стало причиною ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними, тому що предметом судових розглядів є дії саме ОСОБА_1 та наслідки таких дій, в процесуальних межах, встановлених КУпАП, суди не мають права розглядати та встановлювати винність інших осіб, стосовно яких до суду не надійшли відповідні матеріали, наприклад протокол про адмінправопорушення.

Апеляційним судом ретельно перевірені та досліджені докази по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки відсутність її в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та на неї накладено адмінстягнення в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційним судом.

Порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови, судом першої інстанції допущено не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.01.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.