Справа № 127/5655/24
Провадження № 3/127/1512/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.02.2024 року о 20:30 год. у АДРЕСА_1 , вчинив відносно діда ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 09.04.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, про причини неявок останній не повідомляв.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 089369 від 10.02.2024 року, рапортом, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.02.2024 року.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 089369 від 10.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2024 року о 20:30 год. у АДРЕСА_1 , вчинив відносно діда ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди здоров`ю.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 10.02.2024 року вбачається, що він просить прийняти міру до його онука ОСОБА_1 , який 10.02.2024 року вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав, погрожував, чим міг завдати шкоди здоров`ю.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 10.02.2024 року о 20:30 год. в АДРЕСА_1 , його онук ОСОБА_1 вчиняв відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, а саме нецензурно лаявся, погрожував, принижував, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 10.02.2024 року винесено терміновий заборонний припис строком на 3 доби із забороною в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 .

Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 10.02.2024 року у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого діда ОСОБА_2 , а саме ображав його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії психологічного характеру, що полягають у образах та погрозах свого діда ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода його здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози та образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: