Справа №751/2611/24
Провадження №3/751/1422/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП

за участі особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року о 20 год. 47 хв. в м. Чернігів, вул. Глібова, 7, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога у встановленому законом порядку в лікарні відмовився, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, 15.03.2024 року о 20 год. 47 хв. в м. Чернігів, вул. Глібова, 7, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» /д.н.з. НОМЕР_1 /, будучи обмеженим в праві керування т/з на підставі виконавчого провадження №32189774 від 24.09.2018 року Центральним відділом ДВС у місті Чернігів Головного територіального управління відділу поліції в Чернігівській області, чим порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП визнав, просив суворо не карати та об`єднати справи в одне провадження. В зв`язку з проходженням військової служби та тяжким матеріальним становищем, просив розстрочити сплату штрафу на п`ять місяців.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, а також з метою повноти судового розгляду суд вважає за можливе розглянути справи щодо однієї особи в одному провадженні, присвоївши єдиний унікальний номер 751/2611/24, провадження № 3/751/1422/24.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Складом адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколами від 15.03.2024 року про адміністративні правопорушення серії ААД № 708216 та серії ААД № 708217, відеозаписом до них; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2024 року; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.03.2024 року; постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Чернігів Головного територіального управління відділу поліції в Чернігівській області від 24.09.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-330 від 27.06.2006 року, виданого Чернігівським районним судом; постановою № 751/4468/23 Новозаводського районного суду м. Чернігів від 18.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП; рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП від 15.03.2024 року;

Вищезазначені факти вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

Так, згідно відеозапису з вбачається, що підставою зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21099» /д.н.з. НОМЕР_1 / під керуванням ОСОБА_1 була реєстрація виклику на лінію 102, стосовно того, що водій можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 , в нього було виявлено чітко виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння були об`єктивними, реальними та не оспорювались водієм. Більше того ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції особисто підтвердив вживання алкогольних напоїв.

В подальшому інспектором поліції було правомірно запропоновано водієві ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або ж у закладі охорони здоров`я, натомість останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Суд звертає увагу і на обізнаність ОСОБА_1 та детальне роз`яснення працівником поліції правових насідків його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученим до протоколу відеозаписом. Проте, водій ОСОБА_1 , усвідомлено, чітко та однозначно відмовився виконувати вимоги п.2.5 ПДР.

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Натомість, останній від надання письмових пояснень відмовився..

Тобто, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість спростувати обґрунтовану підозру працівника поліції щодо наявності в нього реальних ознак алкогольного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або ж у медичному закладі, без жодних пояснень відмовився від проходження такого огляду, що власне і становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, скоїв правопорушення, що передбачені диспозиціями ч.2 ст.130 КУпАП та ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст.ст.34,35 КУпАП, суд не вбачає.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ч.2 ст.130 КУпАП є найбільш суворою, тому згідно ст.36 КУпАП суд вважає за необхідне застосувати стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції даної статті.

Санкцією ст.130 ч.2 КУпАП також передбачено оплатне вилучення транспортного засобу.

Враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_3 , підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд не вбачає.

Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 , з огляду на значну суму штрафу, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку суми штрафу та розстрочити виплату штрафу на 5 місяців із розрахунку по 6800 грн /шість тисяч вісімсот/ щомісячно.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1130 КУпАП (справа № 751/2611/24, провадження № 3/751/1422/24) та за ч.3 ст.126 КУпАП (справа 751/2612/24, провадження № 3/751/1423/24) об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи № 751/2611/24, провадження № 3/751/1422/24.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.3 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ місяці.

-за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34 000 /тридцять чотири тисячі/ грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП за сукупністю вчинених адміністративних правопорушень призначити ОСОБА_1 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 34 000 /тридцять чотири тисячі/ грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень строком на 5 /п`ять/ місяців, зобов`язавши його сплачувати по 6 800 /шість тисяч вісімсот/ гривен щомісячно, починаючи з травня 2024 року.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов